Справа № 576/237/26 
1-кп/576/208/26 

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого:   ОСОБА_1 ,
з участю секретаря:   ОСОБА_2 ,
прокурора:   ОСОБА_3 ,  
потерпілої:   ОСОБА_4 ,
обвинувачуваного:   ОСОБА_5 , 
захисника:    ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальне провадження № 12026200620000004 про обвинувачення:    
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шалигине Шосткинського (Глухівського) району Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В період часу з 02 серпня 2025 року по 31 грудня 2025 року підсудний ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті побутових сімейних конфліктів, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості її життя. 
Так, 02 серпня 2025 року о 10 год. 00 хв. підсудний ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме: ображав її словами грубої нецензурної лайки, чинив відносно неї психологічний тиск, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю. За даним фактом постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 вересня 2025 року (справа № 576/2052/25) ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривеньна користь держави.
Також, 24 листопада 2025 року о 19 год. 20 хв. підсудний ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою перебуває у сімейних відносинах, домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався в її сторону словами грубої нецензурної лайки, чинив психологічний тиск, чим завдав шкоди психологічного характеру. За даним фактом постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2025 року (справа № 576/3138/25) ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривеньна користь держави.
Крім того, продовжуючи свою протиправну діяльність, 31 грудня 2025 року близько 22 год. 00 хв. підсудний ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті триваючих неприязних відносин, знову вчинив словесну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , з якою перебуває у сімейних відносинах, висловлювався на її адресу словами грубої нецензурної лайки, чинив психологічний тиск, затиснув шию правою рукою та виганяв з квартири, чим вчинив по відношенню до неї домашнє насильство психологічного характеру.
Відповідно до висновку судово психологічної експертизи встановлено, що емоційний стан потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме стан хронічної психоемоційної напруги, виснаження адаптаційних ресурсів, внутрішньої тривоги та дефіциту відчуття підтримки, перебуває як в причинно-наслідковому зв`язку, пов`язаному з діями її співмешканця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які полягають у використанні ненормативної лексики, словесних образ, вигнанні з їхнього будинку, відносно потерпілої, так і обумовлюються функціонуванням потерпілої у межах ресурсів її особистості, що призводить до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя останньої.
Таким чином, підсудний ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ст. 126-1 КК України, тобто у домашньому насильстві – умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо особи з якою він перебуває у сімейних відносинах – своєї співмешканки ОСОБА_4 , що призвело до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя останньої.
Однак, 24 березня 2026 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5  було укладено угоду про примирення. 
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного правопорушення та щодо покарання, яке повинен понести останній за вчинене кримінальне правопорушення. 
Так, згідно умов даної угоди, з врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, відсутності тяжких наслідків, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, його щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що обставини, що обтяжують покарання відсутні, сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_5  покарання за ст. 126-1 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.
Відповідно до ст. 91-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , як на особу, яка вчинила домашнє насильство, обов`язок проходження програми для кривдників.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного. 
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, а згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні серед іншого суд має право затвердити таку угоду.  
Угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника і може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (ч.ч.1,3,5 ст. 469 КПК України). 
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Це кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином. При цьому сторони добровільно уклали угоду про примирення, яка укладена за ініціативою потерпілої ОСОБА_4 , про що свідчить наявна в матеріалах справи її заява, та про що вона підтвердила в судовому засіданні, зміст та умови цієї угоди відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України та Кримінального Кодексу України.
Також судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.      
Також суд з`ясував, що потерпіла розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.       
Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним.
Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність попередніх судимостей.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави необхідно стягнути 13 570,56 грн. процесуальних витрат за проведення експертизи по справі. 
Обирати запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу підстав не вбачається.
Речові докази по справі відсутні. 
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст. 373 – 374, 475 КПК України суд, - 
У Х В А Л И В:                   Затвердити угоду від 24 березня 2026 року між потерпілою ОСОБА_4  та обвинуваченим ОСОБА_5  у кримінальному провадженні № 12026200620000004 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 січня 2026 року, про обвинувачення ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України. 
ОСОБА_5  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5  наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи; 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язку пройти програму для кривдників, строком на 3 (три) місяці.
Контроль за поведінкою ОСОБА_5 , до якого застосовано обмежувальний захід,здійснювати органу місцевого самоврядування за місцем його проживання.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути із ОСОБА_5 13 570 грн. 56 коп. процесуальних витрат на користь держави.
На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Глухівського міськрайонного суду    ОСОБА_1