КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 квітня 2026 року м. Київ справа №640/15843/22
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом громадянина ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся громадянин ОСОБА_1 з позовом в якому просить:
визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування від 15.08.2022 проведеного на підставі наказу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 01.08.2022 №11 «Про призначення та проведення службового розслідування»;
визнати протиправним та скасувати наказ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 25.08.2022 №3 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 »;
зобов`язати відповідача скасувати строк дії дисциплінарного та зарахувати час дії стягнення від 25.08.2022 до 25.10.2022 до строку вислуги в отриманні спеціального звання.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.10.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2023 справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваних рішень.
Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у зв`язку із надходженням 25.07.2022 до Дніпровського управління поліції рапорту начальника відділу моніторингу Дніпровського управління поліції майора поліції Білоуса Олександра, який зареєстрований за №5507/125/50/01-2022 від 29.07.2022 щодо проведення перевірки несення служби окремих працівників Дніпровського управління поліції, Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві 01.08.2022 прийнято наказ №11 «Про призначення та проведення службового розслідування».
За результатами службового розслідування встановлено, що під час перевірки добового наряду у складі працівників поліції: оперуповноваженого СКП відділу поліції № 2 (з обслуговування житлових масивів «Соцмісто та ДВРЗ) Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Топчія Артура та старшого дізнавача відділу дізнання Дніпровського управління поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , які несли службу на контрольно - пропускному пункті ПрАТ АК «Київводоканал» станції другого підйому, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, 1, виявлено перебування останніх без засобів індивідуального захисту, також у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 була відсутня автоматична зброя зі спорядженням до неї. Вказані недоліки усунуті на місці.
Відповідно до затвердженого розрахунку особового складу Дніпровського управління поліції станом на 08.00 годину 25.07.2022 на добове чергування контрольно-пропускного пункту ПрАТ АК «Київводоканал» станції другого підйому, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, 1, несли службу оперуповноважений Дніпровського управління поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та старший дізнавач відділу дізнання Дніпровського управління поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_3 .
Як пояснив оперуповноважений сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлових масивів «Соцмісто та ДВРЗ) Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , що з 08.00 25.07.202 по 08.00 26.07.2022 перебував на добовому чергуванні контрольно-пропускному пункті ПрАТ АК «Київводоканал» станції другого підйому, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Алішера Навої, 1 разом з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 . Близько 09.00 з метою перевірки несення служби приїхав начальник чергової частини відділу моніторингу Дніпровського УП майор поліції ОСОБА_5 та начальник відділу моніторингу Дніпровського УП майор поліції ОСОБА_6 , в той час останній перебував в приміщенні КПП без бронижелету, пояснивши це тим, що зняв спецзасіб для прийомі їжі та відпочинку. 
Вказаний недолік був усунутий на місці.
Крім того, в ході проведення службової перевірки встановлено, що на цільових інструктажах старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 з боку керівництва Дніпровського управління поліції неодноразово робились зауваження щодо дотримання норм чинного законодавства, а саме правил носіння спецзасобів та дотримання однострою поліцейських.
Однак, згідно долучених фотографій, зроблених начальником відділу моніторингу Дніпровського управління поліції майором поліції  ОСОБА_6 , встановлено, що проявивши нещирість, вказавши у поясненнях, що ОСОБА_1 перебував в приміщенні КПП, але на момент проведення перевірки останній перебував на території пункту ПрАТ АК «Київводоканал» станції другого підйому, без спецзасобів.
За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», вимог пункту 10 розділу XIII Інструкції організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 27.04.2022 № 357, до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлових масивів «Соцмісто та ДВРЗ) Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 (0142058) вирішено застосувати дисциплінарне стягненні у виді зауваження.
Результати службового розслідування оформлені Висновком, який затверджений начальником Дніпровського УП ГУНП України у м. Києві ОСОБА_8 15.08.2022.
Наказом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві №3 від 25.08.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 » за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», вимог пункту 10 розділу XIII Інструкції організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 27.04.2022 № 357, до оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 (з обслуговування житлових масивів «Соцмісто та ДВРЗ) Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 (0142058) застосовано дисциплінарне стягненні у виді зауваження
Позивач, вважаючи оскаржувані рішення відповідача протиправними, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі також – Закон № 580-VIII).
Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (стаття 1 Закону № 580-VIII).
Згідно зі статтею 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
На працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції".
За приписами частин першої статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно з частиною першою, другою статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Відповідно до статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Статут).
Відповідно до частини першої, другої статті 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно з частиною третьою статті 1 Статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Разом з тим, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Статуту).
Відповідно до статті 12 Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За правилами статті 13 Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до статті 14 Статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.
У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.
За приписами частини першої, четвертої статті 26 Статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування.
Системний аналіз наведених норм, у взаємозв`язку зі встановленими судом обставинами справи, свідчить про їх дотримання відповідачем.
Одночасно, аналіз наведених положень діючого законодавства є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
Натомість позивачем не спростовано обставин порушення ним вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», вимог пункту 10 розділу XIII Інструкції організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 27.04.2022 № 357.
Відповідно до пункту 10 розділу XIII Інструкції організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 27.04.2022 № 357, поліцейські чергової служби органів (підрозділів) поліції під час чергування озброюються пістолетами з двома спорядженими магазинами, а поліцейські, що входять до складу нарядів поліції, крім зазначеного озброєння, - ще й засобами індивідуального захисту (бронежилетом та захисним шоломом), активної оборони (гумовим або пластиковим кийком, засобами, спорядженими речовинами сльозогінної та дратівної дії, засобами обмеження рухомості). За необхідності з дозволу начальника органу (підрозділу) поліції їм можуть видаватися автоматична зброя та інші спеціальні засоби, визначені Законом України "Про Національну поліцію".
Підпунктом 4 пункту 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, поліцейський, за яким закріплена вогнепальна зброя, зобов`язаний, під час виконання службових обов`язків, проведення практичних стрільб постійно контролювати наявність отриманої зброї (боєприпасів) та не допускати випадіння її або витягування з кобури (спеціального спорядження) іншими особами.
У позовній заяві ОСОБА_1 вказує про те, що «...пояснення у мене було відібране 02.08.2022 під час мого чергування всупереч порядку встановленого Законом...».
Згідно абзацу 5 пункту 14 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським, а від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, - після його протверезіння.
Позивач у позовній заяві зазначає «...що мені до моменту ознайомлення зі спірним рішенням 03.09.2022 не було відомо про те, хто входить до складу дисциплінарної комісії, про його призначення мене ніхто не повідомляв, мені не давали можливість ознайомлюватись з матеріалами справи, робити їх копії, додавати додаткові пояснення...», однак Дисциплінарним статутом не передбачено процедури повідомлення поліцейського про призначення відносно нього службового розслідування.
Відповідно до ч. 10 ст. 15 Дисциплінарного статуту лише у разі прийняття рішення керівником, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватись дисциплінарною комісією у відкритому засіданні, тільки у такому випадку поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час та дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією.
Позивачу було відомо про проведення відносно останнього службового розслідування, оскільки в нього 02.08.2022 відбирались пояснення, що передбачено Дисциплінарним статутом та Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом МВС України від 07 листопада 2018 року № 893, які безпосередньо регламентують проведення службового розслідування.
Відібрання у поліцейських пояснення щодо вчиненого дисциплінарного проступку інакше як у межах службового розслідування не передбачено законодавством, тобто позивачу було відомо з якою метою члени дисциплінарної комісії відбирали пояснення.
За результатом системного аналізу письмових доказів у справі та правових позицій сторін суд дійшов висновку про те, що висновок службового розслідування, який став підставою для прийняття відносно позивача оскаржуваного наказу, ґрунтується на комплексі обставин щодо протиправної поведінки позивача. При цьому такі обставини позивачем належними та допустимими доказами не спростовані.
Статтею 19 Статуту передбачено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Пом`якшуючих обставин у поведінці позивача суд під час розгляду справи не встановив.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до положень розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, окрім іншого: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12.01.2012 у справі "Горовенки та Бугара проти України" зазначив, що уряди та правоохоронні органи забезпечують те, щоб усі посадові особи з підтримання правопорядку мали відповідні моральні, фізичні та психологічні якості для ефективного виконання своїх функцій і проходили безперервну та ретельну професійну підготовку. Необхідно періодично здійснювати перевірку їхньої придатності для виконання таких функцій.
Суд повторив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 17.06.2008 у справі "Абдулла Їлмаз проти Туреччини").
За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач правомірно та обґрунтовано застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді зауваження.
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Водночас, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судом встановлено, що відповідач виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування, натомість позивач не підтвердив належними та допустимими доказами правомірності своєї поведінки.
У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку із тим, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -
в и р і ш и в :
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.