ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/24659/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 16 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - 
в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду свідоцтва про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року;
- зобов?язати розглянути і затвердити свідоцтво про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року, зобов?язати винести постанову про непридатність позивача до військової служби на підставі статті 27а графи III.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач починаючи з 2007 року страждає на розрив і відшарування сітківки на обох очах із частковим омертвінням, прогресуючу катаракту та міопію, у зв`язку із чим неодноразово визнавався непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Вказує, що за результатами чергового медичного огляду 22.07.2024 року позивача знову визнано непридатним до військової служби на підставі статті 27а графи 3 Розкладу хвороб та, як наслідок, 03.03.2025 року оформлено свідоцтво про хворобу №44/1218. Зазначає, що 07.03.2025 року вказаний документ було підписано та передано до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ) і 16 Регіональної військово-лікарської комісії (далі – 16 Регіональна ВЛК), однак 03.06.2025 року справу повернуто без розгляду. Наголошує, що йому не надано будь-яких офіційних висновків, а на підставі інформації від 16 Регіональної ВЛК рекомендовано вп`яте проходити військово-лікарську комісію. Позивач вважає таку поведінку відповідача протиправною бездіяльністю, що не відповідає вимогам чинного законодавства та безпосередньо порушує його права та інтереси, оскільки відповідач був зобов`язаний внести відповідну інформацію до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, але протиправно не зробив цього. Просить задовольнити позов повністю.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на приписи ст.70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 (далі – Положення №402), та Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» і зазначає, що 16 Регіональна ВЛК як ВЛК регіону є окремою медичною установою в системі Міністерства оборони України, наділеною певним спектром прав і повноважень. Зауважує, що повноваження щодо адміністрування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів належать територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, а не регіональним ВЛК. Стосовно свідоцтва про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року вказав, що зазначені документи 05.05.2025 року повернуті до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з порушенням вимог абз.5 п.3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402. Також посилається на правові позиції Верховного Суду у справах №160/6885/19, №813/4640/17, №342/158/17, відповідно до яких бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною лише за умови, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за наявності правових підстав для вчинення таких дій. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій посилається на те, що доводи відповідача не спростовують позовних вимог, ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права та не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач наполягає, що відзив має формальний характер, містить внутрішні суперечності та не підтверджений належними і допустимими доказами. Звертає увагу, що предметом спору у даній справі є саме протиправна бездіяльність 16 РВЛК, яка полягає у нерозгляді та неприйнятті рішення за Свідоцтвом про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року, а не питання адміністрування Єдиного державного реєстру. Посилання відповідача на повернення документів 05.05.2025 року без прийняття відповідної постанови не може вважатися належним виконанням покладених на нього обов`язків, оскільки повернення матеріалів без прийняття постанови про затвердження, постанови про відмову у затвердженні або мотивованого рішення із зазначенням конкретних недоліків та строку їх усунення свідчить про протиправну бездіяльність. Твердження відповідача про повернення матеріалів не підтверджені жодними належними доказами, зокрема, відсутні рішення або листи про незатвердження, не надано реєстраційних даних та доказів направлення або отримання, не конкретизовано недоліки, які нібито стали підставою повернення, не доведено надання рекомендацій щодо усунення таких недоліків. Враховуючи викладене, вважає, що поведінка відповідача свідчить про протиправну бездіяльність.
Ухвалою судді від 22.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , старший лейтенант запасу, у Збройних Силах України не служив, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_6 ).
У 2007 році у позивача діагностовано розрив і відшарування сітківки на обох очах із частковим омертвінням, у зв`язку з чим йому проведено лазерну операцію на очах у Харківській міській офтальмологічній клінічній лікарні №14 імені професора ОСОБА_2 .
Також, у 2007 році діагностовано прогресуючу катаракту і міопію на двох очах.
15.08.2022 року позивач проходив військово-лікарську комісію у ІНФОРМАЦІЯ_7 , за результатами якої отримав довідку військово-лікарської комісії №179/4134 від 12.10.2022 року, згідно з якою його визнано обмежено придатним до військової служби.
На підставі скарги позивача, отриманої ІНФОРМАЦІЯ_2 , його було викликано для проходження контрольного медичного огляду.
18.04.2023 року позивач вдруге пройшов військово-лікарську комісію №2200, за результатами якої, відповідно до статті 27а графи 3 Розкладу хвороб, позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
12.06.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 направив свідоцтво про хворобу №2 до 16 Регіональної ВЛК для затвердження.
Листом відповідача від 10.07.2023 року повернуто свідоцтво з позначеннями про помилки в оформленні, зауваженнями щодо формулювання діагнозу, відсутністю необхідних оглядів, невідповідністю статті 27а.
19.07.2023 року позивач втретє розпочав проходження військово-лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_7 .
21.07.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_6 було проведено огляд №3/73, за результатами якого позивача визнано непридатним до несення військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 27а графи 3 Розкладу хвороб.
25.09.2023 року було оформлено свідоцтво про хворобу №190/1667 та направлено на затвердження до ІНФОРМАЦІЯ_3 і 16 Регіональної ВЛК.
Листом відповідача від 01.04.2024 року повернуто свідоцтво з позначеннями про неповний огляд хворого, необґрунтований експертний діагноз, некоректно сформульований діагноз та інші недоліки.
22.07.2024 року позивач вчетверте розпочав проходження військово-лікарської комісії у ІНФОРМАЦІЯ_7 . 22.07.2024 року проведено огляд №221, згідно з яким позивача знову визнано непридатним до військової служби на підставі статті 27а графи 3 Розкладу хвороб.
03.03.2025 року оформлено свідоцтво про хворобу №44/1218, у якому зазначено, що на підставі статті 27а графи ІІІ Розкладу хвороб позивач є непридатним до військової служби.
07.03.2025 року документ було підписано та передано для подальшого направлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 і 16 Регіональної ВЛК.
03.06.2025 року голова ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 повідомив позивача, що справу повернуто без розгляду.
Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.06.2025 року повідомлено, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд позаштатною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до Положення №402, визнаний непридатним до військової служби. Дану постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 було перевірено позаштатною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 та відповідно до п.3.8 розділу ІІ Положення постанова ВЛК була передана для затвердження у 16 Регіональної ВЛК. Розпорядженням начальника 16 Регіональної ВЛК від 05.05.2025 року №1190/3764 постанова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби повернута. Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.05.2025 року №1159/8/2763 дана постанова ВЛК із супровідними медичними документами скерована до ІНФОРМАЦІЯ_8 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_8 визначено викликати ОСОБА_1 для проведення повторного медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Листом 16 Регіональної ВЛК від 23.06.2025 року повідомлено, що відповідно до п.22.7 глави 22 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, постанова про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюється свідоцтвом про хворобу. Згідно з п.22.8 глави 22 розділу ІІ вказаного Положення свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК затвердженню. Медичні документи військовозобов`язаного ОСОБА_1 на час надання відповіді на розгляд 16 РВЛК не надходили.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не розгляду свідоцтва про хворобу №44/218 від 03.03.2025 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.
Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством Укаїни способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові відносини, які виникли у цій справі, регулюються приписами Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 (далі - Положення №402).
Відповідно до ст.70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно з п.1.2 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до п.2.1 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Згідно з підп.2.4.5 п.2.4 глави 2 розділу І Положення №402 ВЛК регіону має право приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.
Відповідно до п.3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби військовозобов`язаних оформлюються свідоцтвами про хворобу. У разі прийняття постанови про непридатність або тимчасову непридатність до військової служби документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду не пізніше п`ятиденного строку з дня закінчення медичного огляду направляються на перевірку до ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_11 . Після перевірки ВЛК обласних, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ІНФОРМАЦІЯ_11 та у разі відсутності помилок електронні документи з постановами ВЛК про непридатність до військової служби направляються через ІКС до штатних ВЛК відповідно до адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.
За змістом п.22.8 глави 22 розділу ІІ Положення №402 свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню: під час дії особливого періоду: на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, - ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону.
Згідно з п.22.5 глави 22 розділу ІІ Положення №402 документи з постановами ВЛК, які підлягають затвердженню (контролю) ВЛК обласних, Київського та Севастопольського міських ТЦК та СП або штатною ВЛК, згідно з пунктом 22.8 глави 22 розділу II цього Положення направляються на перевірку та затвердження через ІКС. Інші документи з результатами проходження медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи), надсилаються на затвердження у п`ятиденний строк після закінчення медичного огляду.
За результатами перевірки та у разі виявлення помилок або відсутності необхідних підтверджуючих документів ВЛК обласних, Київського та ІНФОРМАЦІЯ_11 або штатна ВЛК відправляє засобами ІКС документи на доопрацювання до ВЛК, з яких вони надійшли, з обґрунтуванням причин незатвердження та необхідними рекомендаціями.
Після затвердження постанови, протокол засідання штатної ВЛК передається з ІКС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше наступного дня після затвердження. Паперові копії протоколу засідання штатної ВЛК, у чотирьох примірниках для військовослужбовців, або у двох примірниках для військовозобов`язаних, засвідчуються її печаткою, та надсилаються разом з документами про результати проходження медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) до ТЦК та СП за місцем обліку у п`ятиденний строк після затвердження постанови. 
Частиною 1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Предметом судового розгляду у цій справі є бездіяльність 16 Регіональної ВЛК щодо нерозгляду свідоцтва про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року, оформленого за результатами медичного огляду позивача позаштатною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 .
У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі №342/158/17 суд касаційної інстанції сформував правову позицію, згідно з якою протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу або його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.12.2018 року у справі №813/4640/17, а також у постанові від 13.02.2020 року у справі №160/6885/19.
З наведеного слідує, що для визнання бездіяльності протиправною суд має встановити сукупність таких обставин, як наявність у суб`єкта владних повноважень обов`язку вчинити певні дії або прийняти рішення, об`єктивна можливість реалізації такого обов`язку, наявність підстав для вчинення таких дій та фактичне нездійснення цих дій суб`єктом владних повноважень.
Судом встановлено, що 16 Регіональна ВЛК є штатною ВЛК у розумінні п.2.2 глави 2 розділу І Положення №402 і належить до числа військово-медичних установ, на які покладено обов`язок прийняття постанов ВЛК, затвердження постанов підпорядкованих ВЛК, а також відмови у затвердженні таких постанов із викладенням причин та рекомендацій.
Приписи п.22.5 Положення №402 визначають процедуру дій штатної ВЛК у випадку надходження свідоцтва про хворобу на затвердження. У разі виявлення помилок або відсутності необхідних підтверджуючих документів штатна ВЛК відправляє документи на доопрацювання до ВЛК, з яких вони надійшли, з обов`язковим обґрунтуванням причин незатвердження та необхідними рекомендаціями. Свідоцтво про хворобу з незатвердженою штатною ВЛК постановою повертається до ВЛК, яка склала його, також із викладенням у постанові штатної ВЛК причин незатвердження та необхідними рекомендаціями.
Вказані норми містять не право, а обов`язок штатної ВЛК у разі неможливості затвердити постанову прийняти мотивоване рішення про незатвердження, оформлене у формі, визначеній Положенням №402, із зазначенням конкретних причин незатвердження та рекомендацій щодо усунення недоліків.
Обов`язок щодо доказування правомірності своєї бездіяльності у справах про протиправність бездіяльності суб`єкта владних повноважень згідно з ч.2 ст 77 КАС України покладається на відповідача.
Разом з тим, відповідач у відзиві на позовну заяву обмежився загальним твердженням про те, що документи 05.05.2025 року повернуті до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку з порушенням вимог абз.5 п.3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402. Водночас відповідач не надав суду жодного належного та допустимого доказу, який підтверджував би факт прийняття 16 Регіональною ВЛК мотивованого рішення щодо свідоцтва про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року у формі, передбаченій Положенням №402, зокрема, не надано постанови штатної ВЛК з викладенням причин незатвердження, листа із зазначенням конкретних недоліків та рекомендацій щодо їх усунення, реєстраційних даних щодо направлення таких документів, доказів фактичного отримання їх позивачем або ІНФОРМАЦІЯ_2 тощо.
У відповіді на адвокатський запит від 23.06.2025 року сам відповідач підтвердив, що медичні документи військовозобов`язаного ОСОБА_1 на час надання такої відповіді на розгляд 16 РВЛК не надходили, що суперечить твердженням відзиву про повернення документів до ІНФОРМАЦІЯ_3 05.05.2025 року.
Суд враховує, що відповідно до п.22.5 Положення №402 повернення свідоцтва про хворобу з незатвердженою постановою повинно здійснюватися не шляхом механічного направлення документів без прийняття рішення, а виключно з одночасним оформленням постанови штатної ВЛК, у якій викладаються причини незатвердження та необхідні рекомендації. Відсутність такої постанови свідчить про нездійснення 16 Регіональною ВЛК юридично значимих і обов`язкових дій, віднесених до її компетенції, які були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації.
Така поведінка відповідача створила для позивача стан правової невизначеності, оскільки за відсутності рішення штатної ВЛК (як про затвердження, так і про незатвердження постанови позаштатної ВЛК) унеможливлюється реалізація позивачем свого права на завершення процедури військово-лікарської експертизи у розумний строк, а також блокується можливість подальшого оскарження такого рішення в порядку, передбаченому главою 3 розділу І Положення №402, та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Суд також бере до уваги, що позивач фактично пройшов чотири військово-лікарські комісії у період з 2022 по 2024 роки, за результатами кожної з яких позаштатними ВЛК було прийнято постанови про визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 27а Розкладу хвороб. При цьому жодне з відповідних свідоцтв про хворобу не отримало процесуально оформленого рішення 16 Регіональної ВЛК у формі, передбаченій Положенням №402.
Посилання відповідача на приписи Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» щодо відсутності у 16 Регіональної ВЛК повноважень з адміністрування зазначеного реєстру не спростовують обґрунтованості позовних вимог в частині бездіяльності щодо нерозгляду свідоцтва про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року, оскільки предметом спору є саме бездіяльність відповідача у межах процедури військово-лікарської експертизи, а не питання адміністрування реєстру.
Щодо посилань відповідача на правові позиції Верховного Суду у справах №160/6885/19, №813/4640/17, №342/158/17, то суд зазначає, що вказані правові позиції не спростовують позовних вимог, а навпаки свідчать про їх обґрунтованість. У справі, яка розглядається, відповідач ухиляється від вчинення дій, які прямо входять до кола його повноважень і за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій. Свідоцтво про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року надійшло до відповідача у встановленому порядку, а обов`язок його розгляду і прийняття рішення у формі, передбаченій Положенням №402, є безумовним обов`язком штатної ВЛК.
Суд також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 12.07.2022 року у справі №9901/338/21, згідно з якою протиправна бездіяльність не закінчується після спливу законодавчо визначеного строку, а продовжує тривати доти, доки не будуть встановлені обставини, які дозволять визначити, чи були дотриманні приписи закону, отже, триваюче право повинно бути захищено, а триваюче порушення припинено, тобто протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути оскаржена до суду в будь-який час за весь період, протягом якого вона триває.
За таких обставин суд дійшов висновку, що бездіяльність 16 Регіональної ВЛК щодо нерозгляду свідоцтва про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року та неприйняття за ним передбаченого Положенням №402 процесуального рішення є протиправною, внаслідок чого позовні вимоги в частині визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача розглянути свідоцтво про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року підлягають задоволенню.
Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов`язання 16 Регіональної ВЛК винести постанову про непридатність ОСОБА_1 до військової служби на підставі статті 27а графи ІІІ Розкладу хвороб задоволенню не підлягають з огляду на таке.
Визначення придатності або непридатності особи за станом здоров`я до військової служби, встановлення причинного зв`язку захворювань з військовою службою та застосування конкретних статей Розкладу хвороб віднесено законодавцем до виключної компетенції військово-лікарських комісій. У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 року у справі №826/17175/18 сформована правова позиція, згідно з якою суд не має компетенції оцінювати медичний діагноз з точки зору того, чи правильно надали лікарі оцінку стану здоров`я військовозобов`язаному відповідно до положення Розкладу хвороб, який визначає ступінь придатності до військової служби. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18, відповідно до якої суд не може підміняти собою ВЛК та самостійно визначати ступінь придатності до військової служби.
Зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення певного конкретного змісту, зокрема, ухвалити постанову про непридатність до військової служби на підставі конкретної статті Розкладу хвороб, є втручанням у дискреційні повноваження такого суб`єкта та виходить за межі компетенції суду. Ефективним способом захисту порушених прав позивача у даній справі є зобов`язання 16 Регіональної ВЛК розглянути свідоцтво про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року і прийняти за результатами такого розгляду рішення у формі, передбаченій Положенням №402, а саме, постанову про затвердження або постанову про незатвердження з викладенням причин та необхідних рекомендацій.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність 16 Регіональної військово-лікарської комісії, що полягає у нерозгляді свідоцтва про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року, оформленого позаштатною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_12 щодо ОСОБА_1 , та неприйнятті за результатами розгляду вказаного свідоцтва постанови у формі, передбаченій Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402.
Зобов`язати 16 Регіональну військово-лікарську комісію (місцезнаходження: вул.Стрийська, 73а, м.Львів, 80064; код ЄДРПОУ: 08380628) розглянути свідоцтво про хворобу №44/1218 від 03.03.2025 року щодо ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) та прийняти за результатами його розгляду постанову у формі, передбаченій Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань 16 Регіональної військово-лікарської комісії (місцезнаходження: вул.Стрийська, 73а, м.Львів, 80064; код ЄДРПОУ: 08380628) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.