Справа № 201/11868/25
Провадження № 3/201/3632/2025

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2026 року м. Дніпро
Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП, –
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 22 травня 2025 року о 15 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1 , під час руху в районі буд. № 2 по вул. Сімферопольська в м. Дніпрі була неуважною та не встежила за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований поруч автомобіль «Субару», д/н НОМЕР_2 , що був залишений на місці стоянки водієм ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальні збитки та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.
ОСОБА_1 була неодноразово належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи за її відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення. Водночас зі сторони захисту було подано до суду клопотання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях останньої складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , вважаючи винуватість останньої у вчиненні адміністративного правопорушення доведеною поза розумним сумнівом. Крім того потерпіла повідомила, що про цю подію дізналася із залишеної на лобовому склі її автомобіля «Субару» записки від свідка ОСОБА_3 , який став безпосереднім очевидцем ДТП, запам`ятавши номерні знаки, марку, модель причетного автомобіля, а також прикмети його водія.
Свідок ОСОБА_3 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що 22 травня 2025 року приблизно о 15 годині 50 хвилин він приїхав за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 2, де став очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась під час руху заднім ходом водія автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_1 , який був неуважним та зіткнувся з припаркованим поруч автомобілем «Субару», д/н НОМЕР_2 . Після цього вищевказаний водій автомобіля «Форд» зупинився та виглянув у вікно, однак не залишився на місці дорожньо-транспортної пригоди та поїхав нього. Запам`ятавши номерні знаки, марку, модель вищевказаного автомобіля, а також прикмети його водія, він залишив записку з відповідною інформацією та своїми анкетними даними на лобовому склі пошкодженого автомобіля «Субару». Він знаходився досить близько від автомобіля «Форд» та може впізнати водія цього засобу, зокрема нею була жінка, віком близько 50-60 років, зовнішність якої повністю схожа з особою ОСОБА_1 , паспорт якої ним оглядався за клопотання потерпілої сторони у судовому засіданні, у зв`язку з чим він з упевненістю впізнає правопорушницю ОСОБА_1 як водія вищевказаного автомобіля.
Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.
Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортами поліцейських, складеними за результатами вжитих заходів щодо розшуку порушниці та оформлення матеріалів за фактом ДТП; схемою місця дорожньо-транспортної події від 22 травня 2025 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, після якої залишила місце пригоди водій автомобіля «Форд», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , у зв`язку з чим уповноваженою посадовою особою графічно зображено лише пошкоджений автомобіль «Субару», д/н НОМЕР_2 , та місце наїзду на останній, при цьому слід зазначити, що автомобіль «Субару» в момент зіткнення знаходився без руху, оскільки був припаркований водієм ОСОБА_2 на місці стоянки, також зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень з лівого боку автомобіля «Субару», механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; реєстраційною карткою на транспортний засіб «Форд», д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 ; поясненнями очевидця пригоди – свідка ОСОБА_3 ; поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 450533 від 11 вересня 2025 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.
Таким чином, позицію ОСОБА_1 щодо її невинуватості суд визнає неприйнятною, оскільки під час судового розгляду достовірно встановлено, що в час та місці, зазначені в протоколі, автомобіль «Субару», д/н НОМЕР_2 , знаходився без руху, а отже лише діями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності могли бути завдані відповідні пошкодження, при цьому на місці пригоди автомобіль «Форд», д/н НОМЕР_1 , керований ОСОБА_1 , був безпосередньо помічений свідком ОСОБА_3 , який надав ґрунтовні пояснення з цього приводу, вказавши на індивідуальні ознаки як автомобіля, яким було скоєно ДТП, зокрема його колір, марка та номерний знак, так і на індивідуальні ознаки у зовнішності особи водія, зокрема її стать, вік, зовнішній вигляд та прикмети. Крім того, назвавши особливості у зовнішності цієї особи, статі та її віці, свідкові під час судового розгляду було надано для огляду з матеріалів справи копію паспорта громадянина України особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , за якою ним було вказано на цю особу, як на водія, яка керувала автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1 , в момент пригоди, що відповідно спростовує аргументи сторони захисту про непричетність до цієї пригоди ОСОБА_1 , а отже всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні. 
Тобто, надані у судовому засіданні, а також під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення показання учасника провадження – свідка ОСОБА_3 є чіткими та послідовними, зіставляються та взаємоузгоджуються як між собою, так і з іншими матеріалами справи, в тому числі показаннями власника пошкодженого автомобіля «Субару», д/н НОМЕР_2 , – ОСОБА_2 , а тому вони не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, що дозволяє покласти їх в основу даного процесуального рішення. 
Отже, заявленим аргументам зі сторони захисту суперечить сукупність долучених до матеріалів цієї справи належних та допустимих доказів, які не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, в тому числі в тій частині, що саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності керувала автомобілем «Форд», д/н НОМЕР_1 , в час та місці зазначені в протоколі, індивідуальні ознаки у статі, віці та зовнішності якої зіставляються з особою правопорушниці, копія паспорта громадянина України якої знаходиться в матеріалах справи, оглянувши яку безпосередній очевидець пригоди – свідок ОСОБА_3 вказав на ОСОБА_1 як на водія вищевказаного автомобіля.
Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «Субару», д/н НОМЕР_2 .
Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в її вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Однак, з матеріалів адміністративної справи, встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення 22 травня 2025 року, а отже, на момент розгляду справи 12 лютого 2026 року, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня вчинення правопорушення минув, у зв`язку з чим, у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП, накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не можливе, а провадження по даній справі підлягає закриттю.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП України, –
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винною  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно  ОСОБА_1  на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко