Номер провадження 2/754/4722/26
Справа №758/20060/25
РІШЕННЯ 
Іменем України

16 квітня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого - судді - Галась І.А.
при секретарі - Кирилова А.А.
за участі відповідача- ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
Представник Акціонерного Товариства «Таскомбанк» (м. Дніпро, вул. С.Петлюри, 30, ЄДРПОУ 09806443) звернувся з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.05.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заяву - договір №4082425-009 про надання кредиту «Зручна готівка Максимум».
Відповідно до п.1 р.1 Кредитного договору позичальник просив надати йому кредит на власні потреби в рамках кредитного продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умовах: п.1.1. Сума кредиту: 188820 грн., п.1.2. строк кредиту 60 місяців; п.1.3. проценти за користування кредитом : 0,01 % річних; п.1.4 комісія за обслуговування кредиту: 4,9 % щомісячно.
Відповідно до п.11 р.1 Кредитного договру позичальник просив надати йому кредит, шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п.1.2.2., з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України- на власні потреби у сумі 188820, шляхом пернрахування на його поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «Таскомбанк».
Відповідно до р.2 редитного договору позичальник: Акцептував Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua, просив надати кредит, згідно інформації, наведеної вище у кредитному договорі, погодився про повернення кредиту щомісячно згідно графіку платежіві згідно Додатку №1 до Кредитного договору, що є її невід`ємною частиною.
Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується випискою. Отже, позивач свої обов`язки за кредитним договром виконав в повному обсязі.
В подальшому відповідач перестав виконувати умови Кредитного договору в повній мірі, а саме, перестав сплачувати заборгованість по кредиту, процентах та комісії.
Неодноразово телефонними повідомленнями банку Позичальника було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни, однак зазначені заходи виявились безрезультатними.
Як наслідок, станом на 15.09.2025 року заборгованість за Заявою-договором №4082425-009 про надання кредиту на власні потреби від 28 травня 2024 року становить 207845,84 грн. з яких: заборговність по тілу кредиту ( в т.ч. прострочена) - 141619,60 грн.; заборгованість по відсоткам ( в т.ч. прострочена) - 1,74 грн., заборгованість по комісії ( в т.ч. прострочена) - 66224,50 грн. яку позивач разом із судовими витратами просить стягнути з відповідача.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 18 грудня 2025 року позовну заяву було передано для розгляду за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва 02 лютого 2026 року відкрито провадження у справі.
23 лютого 2026 року відповідачем на адресу суду подано відзив на позовну заяву відповідно до якого зазначено не визнає позовні вимоги в повному обсязі, вважає їх частково незаконними, необгрунтованими та такими, що порушують норми Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення незаконної комісії за обслуговування кредиту у розмірі 66224,50 грн., виходячи з наступного.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 15.09.2025 р. загальна суму вимог становить 207 845,84 грн. З цієї суми 66 224,50 грн. становить так звана «Комісія за обслуговування». Згідно з п.1.4 Договору та Графіком платежів, банк встановив щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 4,9 % від початкової суми кредиту (що становить 9252,18 грн.). Відповідач наголошує, що встановлення такої комісії є прямим порушеням чинного законодавства України. Отже, умови п.1.4 Договору є нікчемним відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ « Про споживче кредитування», оскільки вони обмежують права споживача та встановлюють несправедливі умови (приховані платежі). Тому вимога банку про стягнення комісії у розмірі 66 224,50 грн. не підлягає задоволенню.
На момент укладення кредитного договору (28.05.2024 р.) Офіційний дохід відповідача (пенсіонера за віком) складав близько 8400 грн. до відрахування податків (Довідка ОК-8/ОК-7), у відповідача вже була наявна активна заборгованість у АТ «КБ «Приват Банк» на суму близько 39818,71 грн. (витяг з УБКІ). Попри ці очевидні факти та високий рівень кредитного навантаження, позивач свідомо видав кредит із щомісячним платежем 12400,18 грн., що майже вдвічі перевищувало офіційний дохід відповідача. Це свідчить про свідоме нехтування банком ризиками та свідоме загнання пенсіонера у боргову яму виключно з метою отримання незаконних комісійних доходів. 
Щодо істотної зміни обставин та тяжкого стану здоров`я (Форс-мажор) відповідач наголошує, що він не є злісним неплатником. Порушення графіка платежів у 2025 році сталося внаслідок збігу тяжких життєвих обставин, спричинених військовим станом та різким погіршенням здоров`я, що є істотною зміною обставини. Через наслідки війського стану бізнес відповідача (ФОП) було ліквідовано, термінал повернуто банку 31.10.2024 року. В тому числі, для первинного погашення кредиту в період 1 кв та 2 кв 2025 року відповідачем, було виставлено на продаж через платформу OLX торговельне обладнання. Додатково для набуття додаткового доходу, у жовтні- листопаді 2025 року відповідач (64 роки) намагався працювати на двох роботах, щоб розрахуватися з банком, але звільнився за станом здоров`я. 
Дружина відповідача була змушена виїхати на заробітки до Республіка Польща - відмітка про перетин кордону від 05.11.2025.( копія робочої візи 05а)
Влітку 2025 року відповідач переніс складне хірургічне втручання на кішківнику (виписка від 16.06.2025 року ) а взимку 2025 року у нього діагностовано хронічні захворювання нирок та передміхурової залози (висновок УЗД від 26.12.2025 р), що потребує постійних значних витрат на лікування з мінімальної пенсії.
Ці обставини унеможливили виконання графіка за договором. У разі часткового задоволення позову надати відповідачу розстрочку виконання рішення суду у строк на 36 місяців рівними частинами.
У судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовними вимогами заявлено про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Відповідач під час судового засідання вимоги викладені у відзиві підтримав та просив врахувати під час винесення рішення.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 28.05.2024 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем було підписано Заяву-договір №4082425-009 про надання споживчого кредиту.
Відповідно до п. 1. розділу 1 «Замовлення банківських послуг» Кредитного договору позичальник просив надати кредит на власні потреби в рамках продукту «Зручна готівка Максимум» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Згідно з п. п. 1.2.2. Загальна сума кредиту: 188820 грн.;
Відповідно до п. п. 1.2.6. Договору, Строк кредиту: 60 місяців;
П. п. 1.2.9. визначено, що проценти за користування кредитом складають 0,01 % річних; 
Згідно з п. п. 1.4. Комісія за обслуговування кредиту становить 4,9 % щомісячно. 
ОСОБА_1 з 28.05.2024 р. є власником поточного рахунку у гривні №НОМЕР_1 , в АТ «ТАСКОМБАНК», який відкритий відповідно до Заяви-договору. 
Відповідач підтвердив, що дана Заява-Договір є невід`ємною частиною Договору.
Згідно з п. 2.2. Кредитного договору відповідач підтверджує, що на момент укладання Заяви-Договору попередньо ознайомлений з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі з вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормативними документами Національного банку України, які їй роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими вона цілком згодна.
Відповідно до п. 5.3. при несплаті заборгованості за Кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений Договором термін, Банк нараховує, а Клієнт сплачує Банку штраф у розмірі 300 грн. нараховується на сьомий день виходу на прострочку.
Відповідно до п. 5.5. Кредитного договору при достроковому повному погашенні кредитної заборгованості, Клієнт сплачує банку проценти, за обслуговування кредитної заборгованості за фактичну кількість днів користування Кредитом у відповідному розрахунковому періоді, та комісію за обслуговування кредитної заборгованості за поточний розрахунковий період у повному обсязі.
Згідно із 5.15. Кредитного договору Заява-договір набуває чинності з моменту її підписання Сторонами та діє до повного виконання Клієнтом і Банком своїх зобов`язань за нею. Кредитні кошти відповідачці було надано у спосіб, зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною Випискою.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов`язання у повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права - і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З наданого позивачем розрахунку та виписок по особовому рахунку вбачається, що відповідач не виконав умови договору, станом на 15.09.2025 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 207 845,84 грн. з яких: заборговність по тілу кредиту ( в т.ч. прострочена) - 141619,60 грн.; заборгованість по відсоткам ( в т.ч. прострочена) - 1,74 грн., заборгованість по комісії ( в т.ч. прострочена) - 66224,50 грн.
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) у розмірі 141 619,90 грн. та 1,74 грн. заборгованості по відсоткам (в т. ч. прострочена) є повністю обґрунтованими та підлягаючими задоволенню судом.
Як вбачається із матеріалів справи, умовами кредитного договору передбачена комісія.
Отже, умовами договору встановлено сплату позичальником комісії за обслуговування заборгованості позичальника, тобто платежу, який споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь.
Оскільки надання кредиту є обов`язком банку за кредитним договором, то така дія як обслуговування кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Операція з обслуговування кредитної заборгованості відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється ним при реалізації прав та обов`язків за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
За вказаних обставин, позичальнику було встановлено щомісячну плату за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися йому безоплатно, а відтак, нарахування позивачем плати за цю послугу є безпідставною. 
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19, провадження № 61-22778св19.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача заборгованості по комісії у розмірі 66224,50 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до частки задоволених позовних вимог, а саме по сплаті судового збору в розмірі 1700,50 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 89, 141, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд - 
ВИРІШИВ :
Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Заявою - договором №4082425-009 від 28.05.2024 року у загальному розмірі 141 621 гривня 64 копійки та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 гривень 50 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя