01 квітня 2026 року

Справа № 642/8013/25
Провадження № 2/642/246/26
РІШЕННЯ
Іменем України

27 березня 2026 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді- Пашнєва В.Г.,
за участю секретаря- Степанової А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:

До суду надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за кредитним договором за кредитним договором № б/н від 05.07.2024 року у розмірі 118836.22 грн. станом на 14.12.2025 року, яка складається з 72374.07 грн. - заборгованість за кредитом;- 45512.15 грн. - заборгованість по відсоткам; - 950 грн. – пеня.
В обґрунтування позову зазначено, що 05.07.2024 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 05.07.2024 року відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказані документи містять всі суттєві умови кредитування, строк, розмір процентів, максимальний розмір кредиту, тощо. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач, в свою чергу, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має вищевказану заборгованість перед банком, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 19 грудня 2025 року позовна заява залишена без руху.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 05 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
16.02.2026 представник відповідачки подав до суду відзив, в якому зазначив, що Умови та правила надання банківських послуг АТ "А-Банк", не визнаються Відповідачем і не містять його підпису, а тому їх не можна розцінювати, як складову кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання Анкети-заяви, відсутні докази, які свідчать про належне підписання Кредитного договору одноразовим ідентифікатором так само, як і доказів належної ідентифікації Відповідача, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт укладання саме кредитного договору, відсутні докази видачі Відповідачу кредитних коштів, надана до позовної заяви “ДОВІДКА ЗА ЛІМІТАМИ” та розрахунок заборгованості не є доказом видачі грошових коштів, а є внутрішніми документами фінансових установ, виписка по рахунку не містить даних щодо встановлення Відповідачу кредитного ліміту. Окрім того, представник відповідача зазначив, що сума заборгованості повинна бути зменшена на суму 4340.86 гривень нарахованої та вже стягнуто з Відповідача комісії, яку він вже сплатив, позивач незаконно нарахував та списав вже 5450 грн. через законодавчі обмеження, грошові суми по пені у розмірі 950 грн., списаний штраф у розмірі 5450 грн. та нараховані відсотки у розмірі 45512.15 грн. є незаконними та підлягають перерахунку судом. Оскільки, між Позивачем та Відповідачем не було узгоджено розмір процентів, тому заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит в розмірі 45512.15 грн. не підлягає задоволенню в зв`язку із відсутністю на те правових підстав. З розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку вбачається, що фактично з Відповідача було незаконно нараховано та списано відсотки у грошові кошти в сумі 48 864,95 гривень, які підлягають зарахуванню в погашення тіла кредиту. Представник відповідача в якості контррозрахунку зазначив, що загальна сума не погоджених та стягнутих з Відповідача відсотків становить 48 864,95 гривен, також позивач в якості заборгованості по відсотках нараховує суму відсотків у розмірі 45512.15 гривень, не погоджена та списана з відповідача комісія - 4340.86 грн., пеня у розмірі 950 грн., списаний штраф у розмірі 5450 грн. та нараховані відсотки у розмірі 45512.15 грн. є незаконними, а отже, якщо уважно проаналізувати виписку та зробити розрахунки, вбачається що: 45512.15+ 48 864,95 + 950 + 5450+4340.86 = 105 117,96 грн. 118836.22-105 117,96 = 13718,26 грн. На підставі наведеного, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Представник позивача правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, враховуючи подання відповідачем відзиву.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
05.07.2024 ОСОБА_1 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 
Положеннями Анкети-Заяви визначено, що ОСОБА_1 погодилась, що дана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: https://a-bank.com.ua, між нею та АТ «А-БАНК» становлять Договір про надання банківських послуг (далі – Договір) зі строком дії у 90 років, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Метою оформлення мною цього Договору є отримання у майбутньому таких фінансових послуг, як: відкриття та користування поточними рахунками (у т.ч. з випуском та використанням платіжних карток) та/або отримання кредитів у вигляді готівкових або безготівкових коштів (в тому числі у вигляді овердрафтів), та/або здійснення валютно-обмінних операцій, та/або розрахунково-касових операцій, та/або розміщення коштів на вклади (депозити);
- Банк у правочинах (угодах, виписках, квитанціях, довідках тощо) може використовувати факсимільний підпис уповноваженої особи Банку з відтворенням відбитка печатки Банку технічними друкованими пристроями, зразки яких наведено в Умовах та правилах надання банківських послуг;
- правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень тощо) можуть вчинятися нею з використанням електронного підпису. Визнала, що простий або удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом документів на паперових носіях. Засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні Банку та/або Клієнту, а також третім особам у разі використання електронного підпису, покладаються на Клієнта;
В анкеті заяві відповідач засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій, визнала, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні Банку та/або Клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП, покладаються на Клієнта.
Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема дату народження, індивідуальний податковий номер, дані щодо видачі паспорта, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус.
Анкета-заява від 05.07.2024 підписана особисто позичальником ОСОБА_1 
05.07.2024 відповідачкою підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком) на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку.
Згідно вказано заяви, відповідач погодила, що підписуючи цю Заяву, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг становлять Договір, просила відкрити їй поточний рахунок № НОМЕР_1 та встановити кредитний ліміт. В заяви визначений вид кредиту — Кредитний ліміт на поточний рахунок, тип кредиту — Кредитування рахунку, мета отримання кредиту — споживчі цілі, сума кредиту (ліміту) - від 1 000 грн до 200 000 грн. Ліміт до використання розраховується та встановлюється Банком виходячи з внутрішніх процедур Банку. Клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку встановлювати, зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що Банк повідомляє Клієнта шляхом надсилання повідомлень через дистанційні канали обслуговування.
Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка  3,4% на місяць. Проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу. Розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік. Денна процентна ставка (ДПС) становить - 0.06%, строк кредитування (строк дії кредитного договору) – 240 місяців.
П. 10.1. заяви визначено, що при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Кредит надається клієнту відповідно до тарифів, які розміщуються на вебсайті банку у розділі «Картки».
Заява про відкриття рахунку від 05.07.2024 підписана також особисто позичальником ОСОБА_1 
05.07.2024 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», що підтверджено простим електронним підписом за допомогою відкритого ключа 02a3242b85bf9bbe5c9b8e43b849fc3d3fa022f6d4ee7dcd5a94920c042ba711b3.

Відповідно до довідки за картами АТ «Акцент-Банк» ОСОБА_1 було відкрито рахунок рахунок № НОМЕР_2 та видано наступні картки:
- № НОМЕР_3 , строком дії до грудня місяця 2031 року. 
- № НОМЕР_4 , строком дії до грудня місяця 2031 року. 
- № НОМЕР_5 , строком дії до грудня місяця 2031 року. 
- № НОМЕР_6 , строком дії до грудня місяця 2031 року. 
З довідки за лімітами, оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що кредитний ліміт по картці змінювався декілька разів, максимально був збільшений 30.10.2024 до 72 400 грн.
З виписки по картці клієнта ОСОБА_1 за період з 05.07.2024 по 14.12.2025 вбачається, що остання активно користувалася кредитними коштами.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 05.07.2024 станом на 14.12.2025 загальна сума заборгованості відповідача складає 118 836,22 грн, з яких: 72 374,07 грн загальний залишок заборгованості за тілом кредиту; 45 512,15 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 950,00 грн пеня.
Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо, безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
За змістом пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) та ін.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ч. 1, 2, 3 ст.89 ЦПК України).
Суд ставиться критично до наданого позивачем з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», оскільки вони не містять будь-якого підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, оскільки суду не надано підтверджень, що саме цей витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному у цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною четвертою ст. 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). (Верховний Суд від 02 грудня 2020 року постанова у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20). Суд зауважує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Разом з тим, суд бере до уваги, що відповідачем підписано як Анкету-заяву та заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, так і Паспорт споживчого кредиту, що фактично підтверджує отримання та ознайомлення її з інформацією про умови кредитування, й про орієнтовну вартість кредиту, зважаючи на обрані нею умови кредитування. Крім цього, суд зауважує, що заява про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком та Паспорт споживчого кредиту, крім іншого містить інформацію про суму ліміту кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, базову процентна ставку кредиту, її тип; загальні витрати за кредитом, виходячи з суми кредитного ліміту; орієнтовану загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом; реальну річна процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку.
Отже, суд дійшов переконання, що підписавши проаналізовані вище анкету-заяву, заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком та паспорт споживчого кредиту, які є складовими частинами кредитного договору, ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 3, 627 ЦК України, добровільно погодилася на такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання, що відповідає правовому висновку визначеному у постанові Верховного Суд від 02.12.2020 у справі № 284/157/20-ц, який суд застосовує до спірних правовідносин, відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України.
Суд критично ставиться до показань представника відповідача про те, що відповідачем не укладався та не підписувався договір із банком, враховуючи дослідження судом доказів, в тому числі: анкету-заяву від 05.07.2024, в якій засвідчено генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватись відповідачем для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку АВаnk24 з метою засвідчення її дій згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг; заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 05.07.2024; виписки по картковому та банківському рахункам відповідача, з яких встановлено отримання відповідачем кредитних коштів, їх використання та часткове повернення. 
Щодо доводів представника відповідача про відсутність доказів, які свідчать про належне підписання Кредитного договору одноразовим ідентифікатором так само, як і доказів належної ідентифікації Відповідача, суд вказує таке.
Як вбачається з Анкету-заяви та заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 05.07.2024, останні підписані відповідачем ОСОБА_1 особисто.
Окрім того, в підписаній відповідачем 05.07.2024 заяві вказано, що ця Заява, у вигляді паперового документа, - підписується Клієнтом власноручним підписом, а у вигляді електронного документа - підписується Клієнтом цифровим власноручним підписом або простим/ удосконаленим електронним підписом у мобільному додатку ABank24 чи в інших каналах дистанційного обслуговування. Ця Заява складена в електронній формі та підписується Клієнтом цифровим власноручним підписом або удосконаленим електронним підписом у мобільному додатку ABank24 при підтвердженні оформлення кредиту.
Заперечення представника відповідача що, підписання паспорту споживчого кредиту не може свідчити про укладення кредитного договору спростовується підписаною відповідачем особисто заявою про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, в якій сторони обумовили всі істотні умови договору.
Стосовно доводів представника відповідача, що виписка по картковому рахунку не може бути належним доказом видачі кредитних коштів та не містить даних щодо встановлення Відповідачу кредитного ліміту, суд зазначає, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц, від 12.12.2024 у справі № 298/825/15-ц, від 15.01.2025 № 753/16762/15-ц.
Суд звертає увагу, що з позовом про визнання недійсним кредитного договору б/н від 05.07.2024 відповідач ОСОБА_1 до суду не зверталася, крім цього позивачем доведено, що ОСОБА_1 отримала на відкритий їй банківський рахунок та за допомогою наданою їй банківською карткою використовувала кредитні кошти, оскільки наявні операції по рахунку відповідача, а саме: перерахування коштів на інші картки, видача готівки, поповнення карткового рахунку, придбання товарів та послуг тощо, що підтверджується розрахунком заборгованості та вбачається з виписки по картці ОСОБА_1 за період з 05.07.2024 по 14.12.2025 по рахунку № НОМЕР_1 .
Окрім того, як вбачається з наданої банком виписки, відповідач неодноразово здійснювала погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом, що свідчить про визнання позичальницею наявності боргу.
Верховний Суд у справі №127/23910/14-ц від 23.12.2020 зазначив: «Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу». Тобто, внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, відповідно до зазначеної позиції Верховного Суду, що, у свою чергу, фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору. Адже без волевиявлення не існувало б потреби сплачувати заборгованість. З огляду на викладене, волевиявлення позичальника може підтверджуватись як підписанням договору, так і його діями (заповнення формуляра (заявки) на отримання кредиту, часткова або повна сплата заборгованості тощо).
Щодо тверджень представника відповідача, що сума заборгованості повинна бути зменшена на суму 4340.86 гривень нарахованої та вже стягнуто з Відповідача комісії, яку він вже сплатив, то суд зауважує, що підписуючи паспорт споживчого кредиту «Кредитна картка «Зелена», простим електронним підписом, відповідач була ознайомлена, що банком встановлена комісія за зняття готівки на суму, що перевищує залишок власних коштів, у банкоматах і пунктах видачі готівки будь-яких українських і закордонних банків, таким чином дана комісія була списана банком протягом періоду з 05.07.2024 по 14.12.2025 за проведені платіжні операції відповідачем, а не одним платежем за надання супутніх послуг як зазначає представник відповідача.
Щодо незаконно списаної з відповідача суми штрафів в розмірі 5450грн., то вказана сума взагалі відсутня у виписці по картці у графі штраф.
Представник відповідача в якості контррозрахунку зазначив, що загальна сума не погоджених та стягнутих з Відповідача відсотків становить 48 864,95 гривен, також позивач в якості заборгованості по відсотках нараховує суму відсотків у розмірі 45512.15 гривень, не погоджена та списана з відповідача комісія - 4340.86 грн., пеня у розмірі 950 грн., списаний штраф у розмірі 5450 грн. та нараховані відсотки у розмірі 45512.15 грн. є незаконними, а отже, якщо уважно проаналізувати виписку та зробити розрахунки, вбачається що: 45512.15+ 48 864,95 + 950 + 5450+4340.86 = 105 117,96 грн. 118836.22-105 117,96 = 13718,26 грн.
Проте з даним контррозрахунком суд погодитися не може, оскільки представником відповідача в суму заборгованості зараховуються сплачені відповідачем відсотки за користування кредитом в розмірі 48 864,95грн., які вже були враховані банком при визначення суми заборгованості за кредитним договором, також заборгованість за відсотками в розмірі 45512.15грн., яка на думку відповідача є такою, що не підлягає задоволенню. Стосовно врахування комісії в розмірі 4340.86 грн. та штрафу в розмірі 5450грн., суд зазначив вище.
Відповідно до позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 14.07.2020 року у справі № 367/4970/13-ц (провадження № 61-19992св) вказано, що заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали до суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника.
Твердження відповідача щодо того, що заявлені позивачем суми процентів не ґрунтуються на умовах договору і наданому ним розрахунку суд також відхиляє, оскільки нарахування відсотків здійснювалось у відповідності до умов договору, зокрема пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць. При невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту застосовується ставка у розмірі 6,8% у місяць, яка нараховується на суму загальної заборгованості. Представник відповідача не погоджуючись із розміром відсотків, не навів контррозрахунку, а лише просив не стягувати відсотки та врахувати вже сплачені відповідачем відсотки за користування кредитом в загальну суму заборгованості. 
Відповідачка мала можливість не вступати у кредитні відносини з банком, якщо дійсно вважала встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим. Натомість ОСОБА_1 погодила зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень, договір від 05.07.2024 або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником. 
Крім того, у частині третій статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Проте, проценти за користування кредитом не є санкцією та компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні вказаної норми.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 950,00 грн, суд зазначає таке.
З 17 березня 2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 910/10901/23, який, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
Водночас суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт17,18), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69), відповідно до яких якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять одно предметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України; спеціальні норми закону можуть містити уточнюючі положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір у виді підписання заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахункомбув укладений 05.07.2024, тобто у період дії воєнного стану, а отже, з урахуванням положень пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, пені в розмірі 950,00 грн.
З огляду на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафів) та інших платежів у період дії в Україні воєнного стану, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені до задоволення не підлягають, а тому позов належить задовольнити частково.
Зважаючи на приписи наведених норм ЦК, після підписання заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахункомта отримання грошових коштів у відповідача виникає обов`язок повернути позивачу кредит, однак, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 14.12.2025, має заборгованість у розмірі сумі у розмірі 117 886 гривень 22 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 72 374,07грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 45 512,15 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.
Суд зауважує, що ОСОБА_1 не надано доказів на спростування вище наведеної інформації та обставин, не надано доказів на підтвердження факту виконання умов договору і повернення кредиту, тому суд дійшов висновку, що право АТ «А-БАНК» невиконанням у повному обсязі зобов`язання з боку відповідачки порушено і підлягає судовому захисту.
За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2 441,93 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 626-629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 77-78, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -
ухвалив :

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.07.2024 у розмірі 117 886 (сто сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 22 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 72 374,07грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 45 512,15 грн.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 441 ( дві тисячі чотириста сорок одна) гривня 93 копійки.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01.04.2026.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Акцент-Банк», юридична адреса: поштовий індекс 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, р/р НОМЕР_7 , МФО 14360080, код ЄДРПОУ 307770.
Відповідач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя: