Справа № 643/23710/25
Провадження № 3/643/136/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19.03.2026       м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Замікула Б.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою:
 АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, 

УСТАНОВИВ:

До Салтівського районного суду міста Харкова надійшли матеріали про притягнення
 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП: справа № 643/23710/25 (провадження № 3/643/4109/25) та за ч. 5 ст. 126 КУпАП: справа № 643/23712/25 (провадження 
№ 3/643/4110/25).
Постановою судді від 12.02.2026 зазначені справи об`єднано в одне провадження з присвоєнням справі єдиного номеру: справа № 643/22122/25 (провадження № 3/643/3950/25).
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №546033, водій ОСОБА_1 20.10.2025 о 12 год 50 хв м. Харків, вул. Гарібальді, буд. 3, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР "ОКНЛ" водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу.
Дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення водієм вимог п. 2.5 ПДР України.
Також, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №646028, водій ОСОБА_1 20.10.2025 о 12 год. 50 хв. м. Харків, вул. Гарібальді, буд. 3, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Дії кваліфіковані за ч. 5 ст. 126 КУпАП, внаслідок порушення водієм вимог п.2.1 ПДР України.
12.02.2026 у судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив наступне. Того дня він перебував за місцем свого проживання та зранку виявив, що на автомобілі, якій він використовує під час несення військової служби, були спущені колеса. У зв`язку з чим він був змушений поїхати на шиномонтаж, оскільки важливо, щоб автомобіль завжди перебував у справному стані, враховуючи виконання ним військових обов`язку та безпосередню участь в бойових діях. Під час повернення з шиномонтажу його зупинили поліцейські та повідомили про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, через наявність у них відповідної підозри. Як пояснив ОСОБА_1 така вимога поліцейських його обурила, як і безпідставна зупинка транспортного засобу. Водночас, в ході розмови із поліцейськими він повідомив, що під час виконання бойових завдань отримав поранення, проходив лікування та зараз, за призначенням лікаря, приймає знеболювальні лікарські засоби. Щодо причини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння водій пояснив це власною розгубленістю та відсутністю часу для цього. При цьому він не усвідомлював, які це може мати наслідки для нього.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила, що перебуває на посаді бойового медика, підтвердила проходження ОСОБА_1 військової служби та його безпосередню участь у бойових діях. Крім того зазначила, що ОСОБА_1 08.12.2025 отримав поранення у коліно, 10.12.2025 отримав поранення (осколок у шию), у зв`язку з чим проходив лікування та приймав медичні препарати, які містять наркотичні речовини.
18.02.2026 ОСОБА_1 подав до суду клопотання про долучення до матеріалів справи медичних довідок та виписок: (копії довідки військово-лікарської комісії: від 13.02.2026 №2026-0212-1235-3959-0, від 26.12.2025 №2025-1225-1715-1266-3; копій виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого: №515, №5758, №4604; копію довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1656/486 від 18.12.2025; копію направлення на стаціонарне обстеження за №1656/2999 від 30.01.2026; копію протоколу магнітно-резонансної томографії поперекового відділу хребта від 23.01.2026; копію протоколу магнітно-резонансної томографії грудного відділу хребта від 23.01.2026; копію виписного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4 від 26.01.2026; копію консультаційного висновку спеціалісту від 21.01.2026; копію дослідження сечі на вміст наркотичних речовин від 11.02.2026.
Як наслідок, ОСОБА_1 просив врахувати наведені обставини при вирішенні питання про його притягнення до адміністративної відповідальності.
19.03.2026 ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Вирішуючи питання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП, під час розгляду справ даної категорії присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Крім того, суддя враховує, що ОСОБА_1 вже висловив свою позицію по суті справи та надав до суду усі наянві у нього докази.
Відтак, суддя доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.
Як визначено ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі – ПДР України).
Вимоги п. 1.3 ПДР встановлюють, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п. 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно з п. 2.1а ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Порушення вимог п. 2.1а ПДР має наслідком адміністративну відповідальність, передбачену
ст. 126 КУпАП.
Зокрема, у разі повторного керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, доходить висновку про наявність у діях водія  ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених
ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:
- протоколом про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №546033 від 20.12.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в яких зазначено, що ОСОБА_1 20.12.2025 о 13 год 20 хв направляється до КНП ХОР ОКНЛ у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння;
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, дослідженими у судовому засіданні, при перегляді яких обставини, викладені у протоколах, знайшли своє підтвердження.
Факт вчинення правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №546028 від 20.12.2025, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- довідками інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП на підтвердження повторності вчинення правопорушень за ст.126 КУпАП;
- копією постанови серії ЕНА №6331910 від 12.12.2025 за ч.4 ст. 126 КУпАП;
- копією постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25.12.2024;
- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, дослідженими у судовому засіданні, при перегляді яких обставини, викладені у протоколах, знайшли своє підтвердження.
На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Порушення вимог ст. 256, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 07.11.2015) при складанні поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення – судом не встановлено.
Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 , суддя зазначає наступне.
Беззаперечно, захист Батьківщини в умовах протистояння із росією - є першочерговим завданням, яке виконують військовослужбовці, зокрема і ОСОБА_1 . 
Саме тому, при вирішенні цієї справи суддя вважав за необхідне з`ясувати, які саме обставини, пов`язані із несення військової служби, зумовили невиконання водієм вимог Правил дорожнього руху.
Іншими словами, якщо порушення ПДР було зумовлене об`єктивною необхідністю забезпечення оборони, виконання наказу чи запобігання загрозі життю і безпеці, такі обставини можуть розглядатися як крайня необхідність або службова необхідність і впливати на наявність складу правопорушення чи міру відповідальності. 
Суддя зазначає, що наразі все частіше виникають ситуації, коли військовосліжбовці порушують ПДР, посилаючись на неналежну організацію з боку безпосереднього військового керівництва, або через некомплект особового складу у військових частинах. У зв`язку з чим військовослужбовці змушені свідомо ігнорувати вимоги ПДР, через необхідність виконання військового обов`язку. При цьому поліцейські діють виключно формально, а іноді, з метою створення видимості показників своєї роботи, хоча і в межах законодавства.
Зокрема, в даній ситуації, ОСОБА_1 мав завершити своє лікування, приймати нарковмісні препарати, а до того - не використовувати транспортний засіб. Проте, як зазначає ОСОБА_1 , він не мав такої можливості.
Відтак, зазначена проблема потребує врегулювання, інакше, поліцейський, як і суддя, не може не застосувати положення КУпАП у подібних ситуаціях.
Водночас слід зауважити, що навіть за встановлених обставин, це не звільняло ОСОБА_1 від обов`язку діяти розумно, пропорційно та з максимально можливим дотриманням вимог безпеки дорожнього руху. Суддя також бере до уваги, що ОСОБА_1 раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, а отже, повинен був усвідомлювати характер і можливі наслідки своєї поведінки, зокрема, у разі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. За таких умов, суддя не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.3 ст.130 КУпАП, доведена у повному обсязі.
Відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП, згідно облікових даних «ІПНП» -  ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 .
Враховуючи положення ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху суддею не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Як визначено ч. 1, 2 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При визначенні адміністративного стягнення, суд дійшов висновку про призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Водночас суд позбавлений можливості застосувати стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, враховуючи наступне.
Згідно зі ст. 29 КУпАП конфіскований може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Водночас, матеріали справи не містять інформації щодо власника транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема, його приналежності ОСОБА_1 .
Відомості про наявність у власності  ОСОБА_1 інших транспортних засобів – відсутні.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення  ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.
Керуючись ст. 33, 35, 40-1, 126, 130, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.126, ч. 1 ст.130 та накласти такі стягнення:
-за ч. 5 ст. 126 КУпАП - у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу;
-за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП визначити остаточне стягнення та накласти на  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 7 (сім) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, на користь держави судовий збір у сумі 665,60 грн.
Штраф сплатити за реквізитами: отримувач коштів ГУК у Харківській області 21081300; код отримувача 37874947; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету 21081300; призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху»).
Судовий збір сплатити за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача 899998; рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення».
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова в частині накладення стягнення у виді штрафу набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в частині позбавлення права керування транспортним засобом - з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення

Суддя         Борис ЗАМІКУЛА