Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2026 р. № 520/131/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:
- зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 стосовно звернення ОСОБА_1 та стану здоров`я невідкладно вчинити дії про направлення для проходження військово-лікарської комісії для визначення до стану здоров`я ОСОБА_1 щодо подальшої придатності до несення військової служби;
- визнати протиправними дії командира, а саме ігнорування рапорту ОСОБА_1 про направлення його на військово-лікарську комісію для подальшого лікування.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що командування військової частини відмовляється приймати його рапорт про направлення на лікування та на військово-лікарську комісію (ВЛК). За доводами позивача, його стан здоров`я погіршується з кожним днем, проте його офіційні звернення (а саме подання рапортів) повністю ігноруються. Позивач уважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом. 
Ухвалою від 16.01.2026 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Витребувано у Військової частини НОМЕР_1 відомості щодо підстав непогодження рапорту ОСОБА_1 про направлення на лікування та на військово-лікарську комісію. Зобов`язано Військову частини НОМЕР_1 подати до суду витребувані документи протягом п`ятнадцяти календарних днів із дня отримання копії даної ухвали.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів через підсистему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що командир підрозділу, в якому проходить військову службу позивач, 09.09.2025, отримавши від підлеглого скаргу на стан здоров`я, негайно вжив заходів для направлення зазначеного військовослужбовця до відповідного медичного закладу у м. Харкові для проведення необхідних обстежень, оглядів лікарями та надання ОСОБА_1 фахової допомоги. У якості доказів необхідності направлення військовослужбовця на для проходження повторної ВЛК, позивач надає Виписку з медичної картки лікарні № 17 від 18.11.2021, консультаційні висновки лікарів «Європейського радіологічного центру» 17.04.2024 та 05.05.2025, ДУ «Національного інституту терапії ім. Л.Т. Малої» 12.04.2024 та 15.04.2024, проте після обстеження та консультацій з лікарями у вересні 2025 року, патологічних змін, які б робили позивача непридатним до військової служби, не виявлено. Отже, наразі підстави для скерування зазначеного офіцера на повторну ВЛК, з метою визначення ступеню придатності до військової служби, відсутні. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову. 
Позивач подав до суду відповідь на відзив, згідно якої підтримав свої позовні вимоги, викладені в позовній заяві. 
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступне.
Позивач на момент подання позову до суду проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що вбачається з матеріалів справ та не заперечується сторонами. 
Позивач 31.12.2025 подав рапорт до командира Військової частини НОМЕР_1 про надання йому направлення на огляд ВЛК у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, до якого додав медичні документи.
Згідно листа від 31.01.2026 № 1687/1/4573, поданого відповідачем до суду разом із відзивом на позовну заяву, вбачається, що позивачу було повідомлено, що за результатами розгляду його рапорту щодо призначення повторної ВЛК у зв`язку з погіршенням стану здоров`я від 31.12.2025 було встановлено відсутність підстав для скерування позивача на ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби.
У подальшому позивача було переведено наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 02 лютого 2026 року № 137 на посаду заступника командира роти ударних безпілотних авіаційних комплексів з психологічної підтримки персоналу батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_2 .
Наказом Військової частини НОМЕР_1 № 45 від 12 лютого 2026 року (по стройовій частині) позивач виключений зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та вважається таким, що вибув з військової частини до нового місця служби до Військової частини НОМЕР_2 .
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану", затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до теперішнього часу.
Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, оголошено та постановлено провести загальну мобілізацію.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі за текстом - Закон № 2232-ХІІ, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Частинами 1-3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402), з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи.
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення №402 (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до пункту 2.4.5 розділу І Положення №402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
У той же час, приписами підпунктів 2.3.5 та 2.4.10 розділу І Положення №402 визначено, що постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
При цьому, відповідно до вимог абзацу 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії Збройних Сил України.
З матеріалів справи судом установлено, що позивач на момент подання позову до суду проходив служби у Військовій частині НОМЕР_1 .
За доводами відповідача, у зв`язку зі скаргою позивача на погіршення стану здоров`я, позивача було направлено на військово-лікарську комісію. Відповідно до довідки ВЛК №2025-0923-1016-5318-0 від 23.09.2025 позивачу рекомендовано надати відпустку для лікування на 30 календарних днів та зроблено висновок про те, що його захворювання – ТАК, пов`язано з проходженням військової служби. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 , старшому лейтенанту ОСОБА_1 надано відповідну відпустку.
Зазначених обставин позивачем не спростовано. 
Матеріали справи відомостей щодо встановлення за результатами проходження позивачем ВЛК висновків про непридатність або обмежену придатність позивача до військової служби справи не містять. 
Так, позивач 31.12.2025 подав рапорт до командира Військової частини НОМЕР_1 про надання йому направлення на огляд ВЛК у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, до якого додав медичні документи.
02.01.2026 позивач звернувся до суду з даним позовом. 
При цьому, відповідачем разом із відзивом на позовну заяву подано до суду лист від 31.01.2026 № 1687/1/4573, адресований позивачу, в якому зазначено, що за результатами розгляду рапорту позивача щодо призначення повторної ВЛК у зв`язку з погіршенням стану здоров`я від 31.12.2025 повідомлено, що після медичного обстеження та консультацій з лікарями-фахівцями паталогічних змін, які мали бути підставою для скерування позивача на ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби, немає.
Порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, інших органів військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), а також визначає порядок контролю за його дотриманням, визначає Інструкція про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затверджена Наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 № 735. (далі по тексту Інструкція № 735).
Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції № 735 усі звернення громадян, що надходять до Міністерства оборони України, органів військового управління, військових частин, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" їх видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання), скарги. Подальший розгляд пропозицій, заяв та скарг громадян проводиться з урахуванням особливостей, установлених статтями 14, 15 та 16 зазначеного Закону.
Відповідно до п. 5. розділу ІІІ Інструкції № 735 звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання.
Отже, зважаючи на викладені норми законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що рапорт позивача був розглянутий відповідачем у встановлені законодавством строки, а позивач звернувся з відповідним позовом до суду до спливу зазначеного строку, встановленого відповідачу для розгляду рапорту, фактично на другий день після подання відповідного рапорту.
Зазначені обставини спростовують доводи позивача про нерозгляд відповідачем його рапорту про направлення на ВЛК.
Окрім того, суд враховує, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку військово-лікарської комісії щодо визнання позивача придатним до військової служби, позивач мав право звернутись до ЦВЛК для перегляду відповідного висновку, яка відповідно до абз.15 підп.2.3.4 п.2.3 глави 2 розділу I Положення №402 повноважна розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до ЦВЛК з питання перегляду висновку ВЛК від 23.09.2025. Доказів скасування довідки ВЛК, наданої позивачу, матеріали справи також не містять. 
Відповідно до п. 3.8. Положення № 402 якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Разом із тим, до рапорту про проведення повторного ВЛК від 31.12.2025 позивачем надано медичні документи, датовані 2016, 2021 та 2024 роками. Також, до зазначеного рапорту позивачем надано висновок за результатами проходження магнітно-резонансної томографії, датований 05.05.2025.
Позивачем не наведено обставин та не надано відповідних доказів, що відповідні документи або висновки щодо стану здоров`я позивача не були враховані під час проходження позивачем ВЛК у вересні 2025 року.
Інших медичних документів щодо обстеження стану здоров`я позивача чи перебування позивача на лікуванні після проходження ВЛК у вересні 2025 року та щодо виникнення змін у його стані здоров`я матеріали справи не містять. 
Суд звертає увагу, що відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 25.06.2020 по справі №520/2261/19 визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень, довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Разом із тим, позивачем під час розгляду справи не зазначено обставин щодо наявності підстав для направлення його на повторне ВЛК, зокрема, щодо виникнення змін у його стані здоров`я після проходження попереднього ВЛК. 
Також, позивачем не доведено обставин щодо наявності протиправності рішень чи дій (бездіяльності) позивача в спірних правовідносинах. Судом таких обставин не установлено. 
Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу в судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши обставини справи та подані сторонами документи, суд дійшов висновку про залишення позову без задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН