УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

09 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 400/11804/25
адміністративне провадження № К/990/14113/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л. В.,
суддів: Стеценка С. Г., Шевцової Н. В.
перевірив касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 про перегляд ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що отримує пенсійне забезпечення за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі- Закон № 2262-ХІІ). У зв`язку з визнанням протиправними та скасуванням пунктів 1, 2, 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - постанова № 103), та відповідно відновленням попередньої редакції пункту 4 постанови №704 та пункту 5 і додатку 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13ь лютого 2008 року №45 (далі - Порядок № 45), він звернувся до відповідача із заявою про оформлення та направлення до ГУ ПФУ довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку його пенсії відповідно до постанови №704 станом на 18 червня 2025 року з обов`язковим зазначенням в ній відомостей про всі щомісячні основні (оклад, за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені виходячі з розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" на 01 січня 2025 року (3028 грн.), помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку пенсії з 01 липня 2025 року.
Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 28 січня 2026 року позовні вимоги задовольнив.
ІНФОРМАЦІЯ_2 не погодився з рішенням суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 24 лютого 2026 року у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору відмовив, апеляційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення її недоліків, оскільки до апеляційної скарги не було додано доказів про сплату судового збору. 
Цей же суд ухвалою від 11 березня 2026 року апеляційну скаргу повернув скаржнику, бо апелянт не усунув недоліків апеляційної скарги. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 не примирився з рішенням суду апеляційної інстанції і засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу.
Колегія суддів перевірила наведене в касаційній скарзі обґрунтування і дійшла висновку про таке.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійде висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За частинами другою, третьою цієї статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
У цій справі суд апеляційної інстанції встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 подав апеляційну скаргу без доказів сплати судового збору. Для усунення цього недоліку порядку подання апеляційної скарги суд апеляційної інстанції надав скаржнику встановлений законом строк. 
Позаяк автор апеляційної скарги не виконав вимог закону щодо сплати судового збору, а після того заодно й зрозумілих та ясних приписів суду, який надав йому час та можливість виконати цей припис закону, суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу скаржнику. 
Факт несплати судового збору під час подання апеляційної скарги скаржник у касаційній скарзі не заперечує. 
Такі обставини дають підстави вважати, що оскаржене рішення суду апеляційної інстанції не є незаконним; правильне застосування ним норм права є очевидним і не викликає розумних і об`єктивно спроможних сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення.
Касаційна скарга не містить аргументів та суджень, достатніх для визнання її вимог обґрунтованими.
Зазначене у своїй сукупності робить неможливим відкриття касаційного провадження у цій справі.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 про перегляд ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали, касаційну скаргу та додані до скарги матеріали надіслати скаржнику.
Ухвала у справі набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.
Суддя-доповідач Л. В. Тацій
Судді С. Г. Стеценко
Н. В. Шевцова