УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 555/569/22
провадження № 51-7265ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Березнівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2023 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року з клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження,

встановив: 

У касаційній скарзі від 04 квітня 2026 року, яка зареєстрована у Верховному Суді 13 квітня 2026 року захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вищевказаних судових рішень у касаційному порядку та клопоче про поновлення їй строку на касаційне оскарження судових рішень стосовно ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що доручення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги засудженому ОСОБА_5 було видано Західним міжрегіональним центром 27 січня 2026 року, тому вона, як захисник, була позбавлена можливості вчасно звернутися із касаційною скаргою. 

Суд, перевіривши доводи на обґрунтування поновлення захиснику строку касаційного оскарження судових рішень, дійшов висновку про те, що підстав для поновлення цього строку немає, а касаційну скаргу захисника слід повернути.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. Цей строк може бути поновлений при наявності належно обґрунтованого клопотання.

Тримісячний строк для подання касаційної скарги, є загальним для всіх учасників кримінального провадженняза винятком засудженого, який перебуває під вартою. Водночас це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію. 

За приписами ч. 2 ст. 113 Кримінальногопроцесуального кодексу України (далі - КПК) процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску 
з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, 
а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Отже, КПК не передбачає привілею щодо окремого обчислення строків на касаційне оскарження для кожного нового захисника чи представника, залученого у кримінальному проваджені для надання правової допомоги вже після ухвалення судом судового рішення, яке оскаржується, а тим більше поза межами строків його оскарження. Такі вимоги встановленні КПК мають на меті гарантувати забезпечення принципу правової визначеності, який є одним із елементів принципу верховенства права, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, а учасники кримінального провадження після закінчення відповідних строків оскарження не перебували у стані правової невизначеності. 

У зв`язку з цим укладення договору з новим захисником або отримання доручення від Центру надання вторинної правової допомоги для захисту особи після закінчення строку на касаційне оскарження не може розглядатися як достатня правова підстава для поновлення строку на касаційне оскарження.

Як убачається з матеріалів провадження, оскаржуване рішення суд апеляційної інстанції ухвалив 14 листопада 2023 року, касаційна скарга підписана захисником 04 квітня 
2026 року, а до Касаційного кримінального суду надійшла 13 квітня 2026 року, тобто поза межами встановленого ст. 426 КПК тримісячного строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції. 

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені захисником 
ОСОБА_4 обставини не є поважними. Інших будь-яких причин або обставин поважності пропуску строку захисник не наводить. Отже, Суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження. 

Згідно з приписами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції 
за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

З урахуванням наведеного касаційна скарга захисника  ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5  підлягає поверненню.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику  ОСОБА_4 у поновленні строку касаційного оскарження вироку Березнівського районного суду Рівненської області від 07 червня 2023 року та ухвали Рівненського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 .

Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3