ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

13 квітня 2026 року	Справа №160/14239/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в якій позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо забезпечення проведення належної військово-лікарської експертизи стану здоров`я ОСОБА_1 за наслідками отримання тяжкої травми лівого колінного суглоба та оперативного лікування 26.09.2024, встановлення причинного зв`язку отримання травми, а також ступеня часткової втрати працездатності, чи інвалідності, виплати одноразової допомоги в разі часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності чи встановлення інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вчинити передбачені законом дії спрямовані на проведення повторної військово-лікарської експертизи (медичного огляду ВЛК) за наслідками отримання ОСОБА_1 тяжкої травми лівого колінного суглоба та оперативного лікування 26.09.2024, встановлення причинного зв`язку між отриманою травмою і виконанням обов`язків військової служби, а також проведення оцінювання повсякденного функціонування особи з метою встановлення ступеня часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності чи інвалідності, та виплати одноразової допомоги передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975;
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо не проведення усіх необхідних розрахунків належних ОСОБА_1 при звільненні з військової служби у відставку на час звільнення з військової служби — 22.01.2025;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати за встановленими нормами та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане під час військової служби речове майно станом на 22.01.2025, підйомну допомогу у зв`язку з передислокацією військової частини, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2024 роки;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за весь час затримки виплати усіх сум, щодо виплати яких відсутній спір, належних до виплати станом на день звільнення з військової служби - 22.01.2025 по день фактичного розрахунку — 07.02.2025;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців за фактом нарахування та виплати сум щодо яких наявний спір, а саме грошової компенсації вартості за неотримане під час військової служби речове майно станом на 22.01.2025, підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією військової частини, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2024 роки, одноразової допомоги за наслідками отримання ОСОБА_1 тяжкої травми лівого колінного суглоба та оперативного лікування 26.09.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач в порушення діючого законодавства не провів з позивачем повний розрахунок по грошовому забезпеченню та інших додаткових виплат.
Також, відповідачем не проведено дій щодо процедури оцінювання повсякденного функціонування особи з метою визначення відсотка втрати працездатності чи можливої інвалідності з метою отримання одноразової грошової допомоги.
Відповідач надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що виплата грошової допомоги Позивачу при звільненні з військової служби підтверджується довідкою про суми грошового забезпечення від 20.05.2025 №1845., що становить в сумі 32341,68 грн.
Щодо матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, то відповідач зазначив, що позивачу згідно його рапорту, матеріальна допомога виплачена в 2022 році.
Щодо невиплати Позивачу на час звільнення з військової служби підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією військової частини, то відповідач зазначив, що позивач переводився на нове місце служби, а тому вказана виплата позивачу не передбачена.
Щодо протиправної невиплати Позивачу при звільненні зі служби грошової компенсації замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі, які він не отримав під час проходження, відповідач зазначив, що підставою для здійснення компенсації за неотримане майно є наявність рапорту військовослужбовця. Оскільки під час звільнення з військової служби Позивачем такого рапорту до військової частини НОМЕР_1 подано ним не було, питання щодо компенсації за неотримане майно не розглядалося.
Щодо виплати Позивачу одноразової допомоги, передбаченої п.п. 7 п. 4 «Порядку призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою КМУ №975 від 25.12.2013 року через отриману травму пов`язану з виконанням обов`язків військової служби відповідач зазначив, що в зв`язку з тим, що Позивач під час проходження ним служби не звертався до військової частини НОМЕР_1 щодо отриманої ним травми під час виконання ним обов`язків військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , то така травма зафіксованою не була. Відповідно інформація про отримання Позивачем травми у військовій частині НОМЕР_1 відсутня.
Щодо зобов`язання військову частину НОМЕР_1 виплатити Позивачу середній заробіток за весь час затримки виплати усіх сум, щодо виплати яких відсутній спір, належних йому до виплати станом на день звільнення з військової служби за період з 22.01.2025 по день фактичного розрахунку – 07.02.2025, то відповідач зазначив, що військова частина НОМЕР_1 не є установою, яка є розпорядником фінансування, а являється замовником коштів на фінансування відповідних потреб з державного бюджету, та лише при їх отриманні здійснює їх переказ, нарахування та виплата сум грошового забезпечення Позивачу здійснена по суті без порушення терміну виплати.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
У відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.05.2022 №81 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , відповідно до мобілізаційного розпорядження від 11.03.2022 №3231/20/2/44/595дск, зараховано до списку особового складу частини та призначено на посаду командира 4 взводу охорони 3 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.01.2025 №24 старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільненого з займаної посади наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 07.01.2025 №5 у запас відповідно до п.п. «б» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я), вважати таким, що справи та посаду здав.
Також, вказаним наказом вирішено:
- Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 480% посадового окладу, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислуги років в розрахунку з 01 по 22 січня 2025 року.
- За 2022 рік щорічну основну відпустку не використовував.
- За 2023 рік використав 30 (тридцять) діб щорічної основної відпустки.
- За 2024 рік використав 30 (тридцять) діб щорічної основної відпустки.
- Відповідно до ст. 16-2 Закону України “Про відпустки”, ст. 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, п. 14 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також п.3 розділу XXXI Порядку виплатити грошову компенсацію за невикористану додаткову щорічну відпустку, як учаснику бойових дій за 2022, 2023 та 2024 рік, за 42 доби.
- Відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 10 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” виплатити грошову компенсацію за 18 (вісімнадцять) діб невикористаної щорічної основної відпустки.
- Виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460 в розмірі 124% місячного грошового забезпечення за 31 календарний місяць служби.
Щодо нарахування та виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022-2024 роки, то суд зазначає, що на підставі п. 1 Розділу XXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі Порядок №260), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Відповідно до п. 7 Розділу XXIV Порядку №260, розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
Пунктом 9 Розділу XXIV Порядку №260 передбачено, що виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
Отже, для нарахування відповідної допомоги військовослужбовець повинен ініціювати своє бажання її отримати шляхом подання рапорту.
З довідки про грошове забезпечення від 20.05.2025 року №1845 та картки особового рахунку Позивача вбачається, що Позивачем отримано раз на рік матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік у розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення в розмірі 16518,80 грн. за період проходження ним служби з 27.05.2022 по 31.12.2022 року.
Таким чином, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо виплати підйомної допомоги у зв`язку з передислокацією військової частини, то суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.
Згідно пунктів 1, 2, 3, 4 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 року №45, у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації їм виплачується: підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби; добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі (далі - добові) на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який переїхав разом з ним.
Право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає: на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду; на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів; на дату прибуття до місця дислокації, оголошений наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт. Розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.
Виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) із застосуванням автоматичних (автоматизованих) систем опрацювання даних за умови наявності (використання) таких систем у військовій частині (установі) та відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат. Військовослужбовцям, які на дату прибуття до іншого населеного пункту перебувають у розпорядженні відповідного командира, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється після призначення їх на посади та вступу до виконання обов`язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті.
Підйомна допомога та добові з урахуванням вимог пункту 1 цього Порядку також виплачуються: зокрема, 1) військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу за контрактом (за призовом осіб офіцерського складу) і призначеним на посади у військові частини, що дислокуються поза пунктом їх постійного проживання до прийняття (призову) на військову службу. При цьому особам, які прийняті на військову службу із запасу і закінчили військові коледжі або навчальні центри (навчальні підрозділи), підйомна допомога виплачується, якщо вони після закінчення цих закладів призначені у військові частини, розташовані поза пунктом їх постійного проживання до прийняття на військову службу; 2) військовослужбовцям, які закінчили військові навчальні заклади з присвоєнням офіцерських звань, призначеним на посади в інші населені пункти (поза місцем їх навчання); 3) військовослужбовцям, призначеним після закінчення військових навчальних закладів (навчальних центрів або підрозділів), термін навчання в яких становить менше шести місяців, на посади у військові частини, розташовані в пункті дислокації військового навчального закладу (навчального центру або підрозділу) або інших населених пунктах (за винятком населених пунктів, де військовослужбовці проходили військову службу до направлення на навчання): 4) військовослужбовцям, які після відрядження до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також закладів загальної середньої освіти всіх типів і форм власності із залишенням на військовій службі повернулися для подальшого проходження військової служби у Збройні Сили України та призначені на посади у військові частини, дислоковані в інших населених пунктах, ніж ті, в яких вони займали посади під час такого відрядження.
Отже, передбачено, що підйомна допомога виплачується у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду. Військовозобов`язані, які призвані під час мобілізації під вказані критерії не підпадають.
Таким чином, в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Щодо нарахування та виплати грошової компенсації вартості за неотримане під час військової служби речове майно, то відповідно до частини першої статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дія якого у подальшому продовжувалась, тобто на час виникнення спірних правовідносин в Україні триває воєнний стан, період дії якого, відповідно до Законів України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «;Про оборону України» є особливим періодом, який передбачає перехід Збройних Сил України та інших військових формувань на штати воєнного стану, які передбачають заміщення воєнних посад.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення), відповідно до пункту 1 якого це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.
Згідно з пунктом 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Згідно з пунктом 242 Положення після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік.
У разі звільнення з військової служби на військовослужбовця оформлюється службова характеристика, в якій відповідний командир (начальник) визначає посаду для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України. Зазначена характеристика додається до особової справи військовослужбовця.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, (далі - Порядок №178) виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.
Згідно з пунктом 3 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця; переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини.
Пунктом 4 Порядку №178 визначено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Відповідно до пункту 5 Порядку №178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
Завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі військовослужбовці) визначає Інструкція про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затверджена наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 768/28898 (далі Інструкція № 232).
Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Інструкції № 232 військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.
Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.
Пунктом 17 розділу ІІІ Інструкції № 232 встановлено, що мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилася в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причини), під час звільнення не видаються. За бажанням вони можуть звільнятися в запас у власному цивільному одязі.
З наведених законодавчих приписів випливає, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.
Застосовування в пункті 3 Порядку №178 словосполучення «у разі звільнення з військової служби», а не, наприклад, «при звільненні з військової служби», дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу).
Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.
На користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку №178 передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.
Суд визнає необґрунтованими доводи відповідача, що на позивача як військовослужбовця, призваного на військову службу за мобілізацією, не поширюються положення частини другої статті 9-1 Закону № 2011-ХІІ щодо виплати компенсації замість речового майна військовослужбовцям.
За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Враховуючи наведене, позивач, як особа, призвана на військову службу за мобілізацією, є військовослужбовцем та на нього поширюються всі права та пільги для військовослужбовців, зокрема, і право на виплату компенсації замість речового майна.
Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 14 серпня 2019 року в справі № 820/3719/17.
Суд визнає помилковими посилання відповідача на пункт 17 розділу ІІІ Інструкції № 232, відповідно до якого мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилася в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причини), під час звільнення не видаються, як на підтвердження відсутності у позивача права на таку компенсацію.
Відповідно до пункту першого вказаної Інструкції ця Інструкція визначає завдання, організацію та порядок речового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), курсантів, військовозобов`язаних, призваних на навчальні та спеціальні збори, резервістів, мобілізованих, студентів цивільних навчальних закладів, які направляються на навчальні збори (далі - військовослужбовці), в той час, як Порядком №178 визначається саме механізм виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.
Згідно з пунктом 4 Інструкції №232 військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.
Тобто, пункт 17 розділу ІІІ Інструкції №232 передбачає лише обмеження права військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період під час звільнення на отримання речового майна, яке не було отримане під час проходження служби, проте жодним чином не позбавляє їх права на отримання компенсації за неотримане речове майно, право на яку вони мають у відповідності до Закону № 2011-ХІІ.
Таким чином, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
За приписами пункту 6.1 глави 6 розділу II Положення направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.
Відповідно до пункту 6.2 глави 6 розділу II Положення на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14.
Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання;
- медична книжка;
- посвідчення особи (військовий квиток);
- фотокартка 3 х 4 см без головного убору - при амбулаторному огляді;
- службова характеристика для проведення медичного огляду військово-лікарською комісією (зразок заповнення якої наведено в додатку 15). У тексті характеристики наводиться інформація щодо освіти військовослужбовця, який ВВНЗ і коли закінчив, навчання в інших навчальних закладах, у тому числі закордонних, особливостей проходження військової служби, служби за кордоном, у складі національного персоналу, національного контингенту, військових місіях, участі у бойових діях тощо, обов`язково зазначається думка командування військової частини щодо фізичного стану, фактичної працездатності військовослужбовця, виконання ним своїх службових обов`язків за станом здоров`я та можливість подальшого проходження ним військової служби на займаній посаді, призначення на посаду з меншим обсягом обов`язків, на нижчу посаду тощо;
- медична характеристика (у медичній характеристиці обов`язково зазначають інформацію про захворюваність військовослужбовця, результати медичних оглядів ВЛК (при вступі у ВВНЗ, відрядженні за кордон, у миротворчі місії, під час служби у спецспорудах тощо), втрату працездатності за станом здоров`я за останні три роки та думку начальника медичної служби військової частини щодо можливості подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на займаній посаді за станом здоров`я).
Крім того на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал або належним чином засвідчена копія довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Відповідно до пункту 6.3 Положення № 402 оригінали або копії направлення на медичний огляд ВЛК та інші документи, необхідні для прийняття постанов ВЛК, надсилаються (надаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я (установи) в електронній або паперовій формі в установленому законодавством порядку.
За правилами пункту 21.1 Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Відповідно до пункту 21.5 Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:
а) Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.
в) Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті а цього пункту.
д) Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні або якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, крім випадків, визначених у підпункті в цього пункту.
Згідно із пунктом 21.7 Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).
Оригінали або копії Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, надсилаються (передаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я в електронній або паперовій формі.
На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється не менше ніж у 2 примірниках. Один із примірників довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) подається у ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою. Примірник довідки обов`язково зберігається в особовій справі військовослужбовця.
Довідка (копія довідки) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) зберігається в матеріалах ВЛК, яка прийняла відповідну постанову про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва).
Форма довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передбачена додатком 5 до Положення № 402 та містить інформацію про обставини, при яких була отримана травма , поранення, контузія чи каліцтво.
Згідно із статтею 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.
Відповідно до п. 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).
Так, суд зазначає, що позивач в позовній заяві не зазначив, за яких обставин ним отримана травма та чи повідомляв він керівництво військової частини про отриману травму та необхідність направлення на медичний огляд.
Крім того, довідка про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва) формується у випадку направлення військовослужбовця на медичний огляд ВЛК.
Проте, позивачем не надано відповідного направлення на медичний огляд.
Таким чином, в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Щодо вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за весь час затримки виплати усіх сум, щодо виплати яких відсутній спір, належних до виплати станом на день звільнення з військової служби - 22.01.2025 по день фактичного розрахунку — 07.02.2025, то слід зазначити наступне.
Відповідно до положень статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Оскільки Позивач проходив військову службу, розрахунок середнього заробітку (грошового забезпечення) проводиться відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі — Порядок № 100), виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю звільнення.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 100, для військовослужбовців нарахування середнього заробітку проводиться шляхом множення середньоденного грошового забезпечення на кількість календарних днів періоду затримки.
Розрахунковим періодом для обчислення середньої заробітної плати є листопад 2024 року та грудень 2024 року.
Грошове забезпечення за листопад 2024 року: 26 212,20 грн (30 календарних днів).
Грошове забезпечення за грудень 2024 року: 19 875,15 грн (31 календарний день).
Сумарний дохід за розрахунковий період: 26 212,20 грн + 19 875,15 грн = 46 087,35 грн.
Загальна кількість календарних днів у розрахунковому періоді: 30 + 31 = 61 день.
Середньоденний заробіток: 46087,35 грн / 61 день = 755,53 грн.
Період затримки розрахунку з 22.01.2025 по 07.02.2025 включно становить 17 календарних днів.
Визначення загальної суми до стягнення: 755,53 грн (середньоденний заробіток) х 17 календарних днів затримки = 12844,01 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.01.2025 по 07.02.2025 у розмірі 12844,01 грн. (без відрахування податків та обов`язкових платежів).
Щодо стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні відносно сум, які ще не нараховані відповідачем, то суд зазначає, що встановити розмір середнього заробітку (середнього грошового забезпечення), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача не вбачається можливим до остаточного розрахунку з позивачем за рішенням суду.
А тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевказане, позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не видачи довідки про вартість речового майна та не виплатити ОСОБА_1 грошової компенсації вартості неотриманого речового майна за період проходження військової служби.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 підготувати та видати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, за формою, яка наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна за період проходження військової служби.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 22.01.2025 по 07.02.2025 у розмірі 12844,01 грн. (без відрахування податків та обов`язкових платежів).
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова