Справа № 386/2301/25 
Провадження № 2-о/385/2/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
21.04.2026 року        м. Гайворон
Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого суддіВенгрина М. В.
присяжнихПрацьовитого М. М., Сінети Т. В.,
секретар судового засідання Шевченко Л. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, Благовіщенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області Південно Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), про оголошення особи померлою,
ВСТАНОВИВ:
заявниця ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Бровка О. О. звернулась в суд з заявою в порядку окремого провадження, в якій просила оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командира 3-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 12-ї десантно-штурмової роти 3-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, в районі населеного пункту Гоголівка Суджанського району Курської області російської федерації; датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті - населений пункт Гоголівка Суджанського району Курської області російської федерації.
В обґрунтовування заяви покликалась на те, що відповідно до Сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 № 186 від 04.04.2025, її, рідну сестру військовослужбовця ОСОБА_1 , було повідомлено про те, що її брат солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходив військову службу на посаді командира 3-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 12-ї десантно-штурмової роти 3-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , відданий військовій присязі на вірність українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність – безвісти зник 02 квітня 2025 року під час виконання бойового завдання на території між позиціями Сил Оборони України та позиціями сил оборони держави-агресора в районі н. п. Гоголівка Суджанського району Курської області, рф.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 №4122 від 17.06.2025 було підтверджено факт зникнення безвісти військовослужбовців, серед яких є - солдат ОСОБА_2 , який проходив військову службу на посаді командира 3-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 12-ї десантно-штурмової роти 3-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .Вказаним наказом було засвідчено результати службового розслідування за фактом зникнення без вісти зокрема і вказаного військовослужбовця, відповідно до якого було встановлено, що в ході виконання бойового наказу за призначенням 02.04.2025, в проміжок часу з 06 год 01 хв по 06 год 45 хв, в результаті мінометного обстрілу в районі населеного пункту Гоголівка Курської області рф, солдат ОСОБА_2 , який проходив військову службу на посаді командира 3-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 12-ї десантно-штурмової роти 3-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 - зник безвісти разом зі своїм побратимом.Таким чином, службовим розслідуванням було встановлено, що зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 , який проходив військову службу на посаді командира 3-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 12-ї десантно-штурмової роти 3-го десантно-штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , сталось саме за особливих обставин, які відбулись в ході виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом територіальної цілісності та незалежності України під час безпосередньої участі у бойових діях, під час безпосереднього перебування в районі ведення бойових дій, та було пов`язане із захистом Батьківщини, і не пов`язане з вчиненням зниклим кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення зниклим дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. В ході проведення службового розслідування не встановлено фактів добровільної здачі в полон особи, фактів самовільного залишення частини, або дезертирства з місця ведення бойових дій.
Висновки зазначеного службового розслідування вказують на відсутність фактів притягнення до кримінальної, дисциплінарної відповідальність осіб, чиї накази/бездіяльність могла призвести до зникнення особового складу підрозділу разом з матеріально-технічними цінностями військової частини.
Також проведеним службовим розслідуванням було встановлено відсутність можливості проведення СМЕ, через фактичну відсутність тіла зниклого безвісті, та відсутності можливості розшуку тіла і його евакуації. 
Відповідно до вимог чинного законодавства України відділенням поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області було відкрито кримінальне провадження № 12025121120000054 від 08.04.2025 за фактом вчинення злочину, склад якого передбачений ч. 1 ст. 115 КК України.
В межах вказаного кримінального провадження № 12025121120000054 від 08.04.2025 було проведено судову молекулярну експертизу щодо дослідження генетичних зразків ДНК Заявника на предмет співпадіння зі зразками ДНК невстановлених осіб-військовослужбовців. Результати судової молекулярної експертизи зафіксовані у Висновку Експерта № СЕ-19/112-25/5852-БД від 14.05.2025, відповідно до якого експертом було встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію заявниці – сестри безвісти зниклого ОСОБА_2 . Також, особу ОСОБА_2 було занесено до Єдиного реєстру осіб, зниклих без вісти за особливих обставин, що засвідчується Витягом № 20251029-6262 від 29.10.2025.
Оголошення солдата ОСОБА_2 померлим має важливе значення для подальшої реалізації майнових та спадкових прав заявника. З огляду на викладене, з підставст. 46 ЦК України, просить заяву задовольнити. 
Представник Міністерства оборони України в поданих 19.02.2026 письмових поясненнях вважав правильним витребувати у відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану відомості (повні витяги щодо цих відомостей) про наявність актових записів про дружину, дітей, батьків – ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у випадку їх наявності залучити до участі у даній справі у якості заінтересованих осіб. Звернув увагу на те, що правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою. Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
В судове засідання 21.04.2026 заявниця та її представник - адвокат Бровко О. О. не з`явились, подали письмові заяви про проведення такого за їх відсутності, підтримання заявлених вимог.
Представники заінтересованих осіб в судове засідання 21.04.2026 не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв про проведення розгляду справи за їх відсутності не подавали, при цьому були належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого.
За таких обставин суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності учасників на підставі наявних в справі доказів, що не суперечить вимогам ст. 223 ЦПК України. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядкуст. 247 ЦПК Україниза допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 08.12.2025 справу скеровано для розгляду за підсудністю до Гайворонського районного суду Кіровоградської області.
Ухвалою від 20.01.2026 заяву залишено без руху та надано заявниці строк для усунення таких.
Клопотанням від 23.01.2026 представник заявниці усунув недоліки заяви.
Ухвалою від 28.01.2026 відкрито провадження в справі, з ініціативи суду витребувано докази.
19.02.2026 від Міністерства оборони України надійшло письмове пояснення.
Ухвалою від 25.02.2026 витребувано докази з ініціативи суду.
Протокольною ухвалою суду від 18.03.2026 оголошено перерву в судовому засіданні до 21.04.2026. 
21.04.2026 від заявниці ОСОБА_1 та її представника - адвоката Бровка О. О. надійшли заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності та підтримання заяви.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи та її вирішення по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.
З свідоцтва про шлюб (а.с. 55) вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 55). 
Як вбачається з свідоцтва про шлюб (а.с. 56) ОСОБА_4 при укладенні шлюбу 12.09.1987 року, змінила прізвище на ОСОБА_7 .
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 00050841397 від 25.04.2025 вбачається, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 68-69).
З свідоцтва про смерть НОМЕР_2 (а.с. 68 зворот) вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 0051220590 вбачається, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 70).
Таким чином з наведених доказів вбачається, що заявниця ОСОБА_8 є рідною сестрою ОСОБА_2 , якого просить оголосити померлим. При цьому їх батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 померли.
Сповіщенням ІНФОРМАЦІЯ_3 № 186 від 04.04.2025, рідну сестру військовослужбовця ОСОБА_1 , було повідомлено про те, що її брат солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходив військову службу на посаді командира 3-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 12-ї десантно-штурмової роти з-го десантно-штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , відданий військовій присязі на вірність українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність – без вісти зник 02 квітня 2025 року під час виконання бойового завдання на території між позиціями Сил Оборони України та позиціями сил оборони держави-агресора в районі н. п. Гоголівка, Суджанського району, Курської області (а.с. 54).
Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4122 від 17.06.2025 було підтверджено факт зникнення безвісти військовослужбовців, серед яких є - солдат ОСОБА_2 , який проходив військову службу на посаді командира 3-го десантноштурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 12-ї десантно-штурмової роти з-го десантно-штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 .Вказаним наказом було засвідчено результати службового розслідування за фактом зникнення без вісти зокрема і вказаного військовослужбовця, відповідно до якого було встановлено, що в ході виконання бойового наказу за призначенням 02.04.2025, в проміжок часу з 06 год 01 хв по 06 год 45 хв, в результаті мінометного обстрілу в районі населеного пункту Гоголівка Курської області рф, солдат ОСОБА_2 , який проходив військову службу на посаді командира 3-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 12-ї десантно-штурмової роти 3-го десантно-штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 - зник без вісти разом зі своїм побратимом.Таким чином, службовим розслідуванням було встановлено, що зникнення без вісти солдата ОСОБА_2 , який проходив військову службу на посаді командира 3-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 12-ї десантно-штурмової роти 3-го десантно-штурмового батальйону Військової частини НОМЕР_1 , сталось саме за особливих обставин, які відбулись в ході виконання бойового завдання, пов`язаного з захистом територіальної цілісності та незалежності України під час безпосередньої участі у бойових діях, під час безпосереднього перебування в районі ведення бойових дій, та було пов`язане із захистом Батьківщини, і не пов`язане з вчиненням зниклим кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення зниклим дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. В ході проведення службового розслідування не встановлено фактів добровільної здачі в полон особи, фактів самовільного залишення частини, або дезертирства з місця ведення бойових дій (а.с. 57-58).
Відділенням поліції № 1 (м. Гайворон) Голованівського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області було відкрито кримінальне провадження № 12025121120000054 від 08.04.2025 за фактом вчинення злочину, склад якого передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, що вбачається з витягу з ЄРДР (а.с. 66).
В межах цього кримінального провадження № 12025121120000054 від 08.04.2025 було проведено судову молекулярну експертизу щодо дослідження генетичних зразків ДНК заявниці ОСОБА_1 на предмет співпадіння зі зразками ДНК невстановлених осібвійськовослужбовців. Результати судової молекулярної експертизи зафіксовані у Висновку Експерта № СЕ-19/112-25/5852-БД від 14.05.2025 що проведений в межах цього кримінального провадження № 12025121120000054 від 08.04.2025, відповідно до якого експертом було встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію заявниці ОСОБА_1 - сестри безвісти зниклого ОСОБА_2 (а.с. 63-65).
З витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20251029-6262 від 29.10.2025 вбачається, що в такому містяться відомості про  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як про зниклого на території бойових дій під час воєнних дій (а.с. 67).
З відповідей Благовіщенського відділу ДРАЦС від 09.02.2026 та 17.03.2026 (а.с. 87, 163) вбачається, що не виявлено актових записів про державну реєстрацію народження чи усиновлення дітей, батьком яких вказаний ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявний актовий запис цивільного стану про шлюб ОСОБА_2 , з ОСОБА_9 № 157 від 15.08.2000, який був розірваний 11.11.2014, актовий запис № 33.
Таким чином суд встановив, що ОСОБА_2 не мав дітей та не був одружений після розірвання шлюбу 11.11.2014.
Відповідно до листа ДП “Український національний центр розбудови миру” від 13.02.2026 № 08-10/8480 (а.с. 93-94), який виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені до реєстру бюро, однак відомості про його знаходження в полоні відсутні.
Згідно листів Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 06.03.2026 та 08.04.2026 (а.с. 137, 168) в інформаційній системі з питань поводження з військовополоненими містяться відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відомості від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування його в полоні, стан здоров`я, місця утримання - не надходили.
З листів Об`єднаного центру з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при СБУ № 34.7-зв-2898 від 20.03.2026 та № 34-7-зв-3038 від 24.03.2026 (а.с. 161,165) в обліку Об`єднаного центру відсутня інформація щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З відповіді Головного оперативного управління Генерального штабу ЗСУ від 13.03.2026 № 304/4/653 вбачається, що в ході ведення бойових дій силами оборони України контроль над населеним пунктом Гоголівка Суджанського району Курської області російської федерації було втрачено наприкінці березня - на початку квітня 2025 року. Водночас бойові дії в районі зазначеного населеного пункту тривали до кінця квітня 2025 року. На теперішній час бойові дії в районі населеного пункту Гоголівка Суджанського району Курської області російської федерації не ведуться (а.с. 142).
При вирішенні справи суд виходить з такого.
Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною 1ст. 8 Конституції Українипередбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина першастатті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованихКонституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Статтею 15 ЦК Українивизначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 293 ЦПК Україниокреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено розгляд справ про визнання особи померлою в окремому провадженні.
Згідно із ч. 1ст. 46 ЦК Українифізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом ч. 2ст. 46 ЦК Українифізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців від настання обставин, які загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель.
Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи.
Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.
Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України).
При цьомустаття 48 ЦК Українирегулює правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою. Ця стаття передбачає механізм скасування судом рішення про оголошення фізичної особи померлою у разі, якщо вона з`являється або стає відомою інформація про її місцезнаходження. Завдяки цьому механізму законодавець також прагне забезпечити справедливість, враховуючи потребу в захисті прав людини та її законних інтересів.Стаття 48 ЦК Україниформує справедливий та розумний баланс між інтересами держави, суспільства та окремих осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, що є ключовим для функціонування правової системи.
У постанові від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другоїстатті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість (п. 81).
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309) (п. 82).
У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території (п. 83).
Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України (п. 84).
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другоїстатті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності (п. 85).
Україна є соціальною, правовою державою (стаття 1); людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (частина першастатті 3 Конституції України) (п. 86).
В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України). Цей принцип є однією з основних засад цивільного судочинства (пункт 1 частини третьоїстатті 2 ЦПК України). Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права (частина першастатті 129 Конституції України, частина першастатті 10 ЦПК України), на якому має бути засноване судове рішення (частина першастатті 263 ЦПК України) (п. 87).
Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності. Він вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності (п. 88).
Згідно з принципом правової визначеності відрахування шестимісячного строку від дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій території України не забезпечувало б достатньої передбачуваності та сталості правових відносин. В умовах триваючої збройної агресії рф проти України, що супроводжується численними випадками зникнень осіб та постійною нестабільністю, передбачити момент закінчення такої агресії неможливо. На час прийняття цієї постанови російсько-українська війна все ще триває, що посилює правову невизначеність і може ускладнювати ефективне застосування закону та забезпечення захисту прав осіб, які постраждали внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту та у яких, у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи, виникають певні цивільні права та правомірні інтереси (п. 92).
Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2014 року № 15-рп/2004, одним із проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим його культурним рівнем. Справедливість є однією з основних засад права та є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо (п. 93).
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другоїстатті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди (п. 94).
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України (п. 95).
Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другійстатті 46 ЦК Українийдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України (п. 96).
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другоюстатті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п. 97).
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом (п. 98).
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій (п. 99).
У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності (п. 100).
Як роз`яснено в п. 13Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.
Згідно із постановою Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23, початок перебігу шестимісячного строку, визначеного ч. 2ст. 46 ЦК України, для оголошення фізичної особи померлою пов`язується не з днем закінчення воєнних дій, а з днем настання конкретних обставин, які стали підставою для застосування судом шестимісячного строку. За відсутності лише тіла загиблого військовослужбовця, при наявності достатніх доказів його загибелі при проведенні бойових дій, відмова у позові про визнання такого військовослужбовця померлим не може вважатися такою, що відповідає завданням цивільного судочинства та узгоджується з принципом правової визначеності.
Матеріалами справи, зокрема наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 4122 від 17.06.2025, встановлено, що солдат ОСОБА_2 зник безвісти 02.04.2025, в проміжок часу з 06 год 01 хв по 06 год 45 хв, в результаті мінометного обстрілу в районі населеного пункту Гоголівка Курської області рф.
У зв`язку з цим зареєстроване кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджено відповідним витягом з ЄРДР.
З інформації Генерального штабу ЗСУ вбачається, що бойові дії в районі населеного пункту Гоголівка Курської області рф тривали до кінця квітня 2025 року та на теперішній час не ведуться.
Слід вказати, що 28.02.2025 № 376 Наказом Міністерства розвитку громад та територій України визнано таким, що втратив чинність,наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309«Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004 та затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, водночас такий містить інформацію виключно щодо території України, а не рф. Тому суд вважає правильним при з`ясування відомостей про те, чи тривають активні бойові дії в районі населеного пункту Гоголівка Курської області рф та коли такі завершилиськеруватись інформацією отриманою від Генерального штабу ЗСУ.
Отжез часу його зникнення безвісти ОСОБА_2 та втрати контролю ЗСУ над територією, де він зник безвісти, пройшло більше шести місяців.
Таким чином, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність підстав для оголошення ОСОБА_2 померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 , а місцем його смерті вважати населений пункт Гоголівка Курської області рф, у зв`язку з існуванням обґрунтованого припущення щодо його смерті, тобто констатації високого ступеня ймовірності смерті в населеному пункті Гоголівка Курської областіросійської федерації під час виконання бойового завдання.
Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 (провадження № 61-15733св23), від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23 (провадження № 61-16074св23).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.3,10-11,208,209,246-249,293 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ), заінтересовані особи: Міністерство оборони України (ЄДРПОУ: 00034022, 03168, м. Київ проспект Повітряних сил України, 168), Благовіщенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Голованівському районі Кіровоградської області (ЄДРПОУ 22214144, 26400, Голованівський район, Кіровоградська область, місто Благовіщенське, вулиця Промислова, будинок 23/54), військова частина НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , командира 3-го десантно-штурмового відділення 2-го десантно-штурмового взводу 12-ї десантно-штурмової роти 3-го десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , який зник безвісти 02 квітня 2025 року за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, в районі населеного пункту Гоголівка Суджанського району Курської області російської федерації. 
Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті - населений пункт Гоголівка Суджанського району Курської області російської федерації.
У порядку ч. 2ст. 308 ЦПК Українипісля набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою надіслати рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду в порядкуст. 355 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Головуючий суддя     М. В. Венгрин

Присяжні     М. М. Працьовитий

Т. В. Сінета

Дата документу 21.04.2026