Справа № 212/8233/25 
2-о/212/16/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року істо Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Пустовіт О.Г., за участю секретаря судового засідання Мєхтієвої А.Е., в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ №10 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України,
ВСТАНОВИВ:
Заявник 16 липня 2025 року звернувся до Покровського районного суду міста Кривого Рогу з вищевказаною заявою, у якій просив встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року.
Заява мотивована тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. 21.12.2004 він поступив до Кіровоградського навчального центру, який закінчив 09.06.2005 і здобув професію електрозварника ручного зварювання, чим підтверджується свідоцтво про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації серії НОМЕР_1 від 10.06.2005 та додаток до свідоцтва № НОМЕР_2 від 10.06.2005, які складено на моє ім`я ОСОБА_1 02.03.1989 Залізничним районним судом міста Львів було винесено вирок по справі №1-83 відповідно до якого йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі (до 1992 року), про що свідчить вирок Залізничного районного суду міста Львів по справі №1-83 від 02.03.1989. Крім того, 01.07.2025 він звертався до відділу №10 у місті Кривому Розі B Головного управління Державної міграційної служби України Дніпропетровській області із заявою про видачу йому паспорта громадянина України, проведеною перевіркою його особу встановлено та повідомлено про правові підстави для оформлення паспорта громадянина України, але для цього необхідно надати рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України на момент набрання вироком суду законної сили. Він не має паспорта громадянина України і не може скористатись своїми правами, які надаються громадянам України згідно чинного законодавства України, зокрема влаштуватись на роботу, отримувати пенсію, придбати або успадкувати майно, звертатись до медичних закладів, укласти шлюб, приймати участь у виборах тощо.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21 липня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.
Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи - Відділу №10 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, просив ухвалити рішення на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . 
Вироком Залізничного районного суду міста Львів від 02.03.1989 року (справа №1-83/90) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі (до 1992 року). 
09.06.2005 ОСОБА_1 закінчив Кіровоградський навчальний центр №6 і здобув професію електрозварника ручного зварювання, що підтверджується свідоцтвом про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації серії НОМЕР_1 від 10.06.2005 та додатком до свідоцтва № НОМЕР_2 від 10.06.2005.
У відповіді відділу № 10 у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 02 липня 2025 року № 1227-2253/000234-25 на звернення ОСОБА_1 стосовно документування паспортом громадянина України, зазначено, що заявнику для встановлення належності до громадянства України необхідно надати судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у ч. 1 статті 8, статті 21, ч. 1 статті 24 Конституції України.
Відповідно до ч. 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до позиції, наведеної у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі № 363/214/17-ц перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.
Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.
Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 статті 3 цього Закону.
Згідно з п. 1, п. 2 ч. 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
Особи, зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у п. 2, - з 13 листопада 1991 року (ч. 2 статті 3 Закону України «Про громадянство України»).
Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.
Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року № 1636-ХІІ «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).
Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 293 ЦПК України та ст. 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо.
Відповідно до п.п. «а» п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.
Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 статті 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року (підпункт «в» пункту 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду). Отже, у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Пунктом 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Таким чином, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.
За наведеного, слід дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі ст. 3 Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.
Подібні правові висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18 (провадження № 61-6498св20), від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19 (провадження № 61-16116св20).
Таким чином, встановлення факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) є підставою для оформлення належності до громадянства України.
Враховуючи усе викладене вище, суд вважає, що заявнику були надані суду належні та допустимі докази його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви у повному обсязі, шляхом встановлення юридичного факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року, оскільки даний факт є доведеним наявними в матеріалах справи доказами, тому встановлення юридичного факту постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року необхідно йому для отримання паспорту громадянина України.
При цьому, вимоги заявника про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року (набрання чинності Законом України «Про громадянство України») не підлягають задоволенню, оскільки не породжують для ОСОБА_1 юридичних наслідків. Встановлення юридичного факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року є підставою для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про громадянство України», ст. ст. 4, 12-13, 81, 247, 263-266, 293-294, 315, 354 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Відділ №10 у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити частково.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.
В іншій частині заяви відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовленого 06 березня 2026 року. 

Суддя: О. Г. Пустовіт