Справа № 644/4864/25 
Провадження № 3/644/37/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
08 квітня 2026 р. м.Харків
Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Бугера О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  РНОКПП  НОМЕР_1 , громадянина України, що зареєстрований АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,- 

у с т а н о в и в:
Водій ОСОБА_2 , 29 травня 2025 року о 09.26 година, в Харківській область, Куп`янський район, на а/ш Чугуїв-Мілове 59 км+500 м, на відстані 2 км від с. Старовірівка, водій, керував транспортний засобом Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медзакладу, відмовився під відеозапис на бодікамеру NC-M6BSN:621А4944 (181503194/18). Відсторонено від керування шляхом передачі ТЗ тверезому водієві, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні 01.07.2025 року ОСОБА_2 свою провину визнав, не заперечував обставин викладений в протоколі, щиро каявся, зобов`язувався не допускати подібного, просив призначити мінімальне покарання у межах санкції , але просив не позбавляти його права керування, врахувати потребу в наявності права керування по службі. В подальшому до суду не з`являвся, про час та дату розгляду справи повідомлявся.
Захисником адвокатом Скоробот В.А. було подано суду клопотання про закриття провадження у справі, звертала увагу на те, що ОСОБА_2 не оспорюється факт вчинення ним правопорушення, її підзахисний щиро кається, не буде допускати подібного в подальшому, просила врахувати порушення які були допущені під час проведення процедури складання протоколу, в тому числі посилалась на відсутність підтверджень зафіксованих ознак сп`яніння, відсутність даних про відсторонення Благого від керування на відеозапису, в матеріалах справи наявна розписка щодо передачі автомобіля особі на прізвище ОСОБА_3 , але фактично ОСОБА_2 такої особи не знає та автомобіль був переданий його побратиму пасажиру автомобіля Біловолу Сергію. Ці події не були зафіксовані на відеозапису. Звертала увагу на те, що при проведенні огляду ОСОБА_2 допущено порушення вимог ст. 266-1 КУпАП, оскільки такий огляд повинен був проводитись саме представниками військового формування ВСП, а не поліцейськими. Окрім того, зазначала, що поліцейські не мали права проводити огляд та складати протокол щодо діючого військовослужбовця. З урахуванням висновків, зазначених Конституційним Судом України, сторона захисту клопотала перед судом про застосування у даній справі про адміністративне правопорушення аналогію закону ст. 69 КК України щодо не накладення додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
В судовому засіданні 01.07.2025 року захисник подане клопотання підтримала, в подальшому в судове засідання не з`явилась. 
21.08.2025 року до суду було подано заяву від захисника ОСОБА_4 , яка повідомила, що адвокат Скорбот В.А. не має можливості у подальшому представляти інтереси ОСОБА_2 , та між нею та ОСОБА_2 укладено письмовий договір про надання правової допомоги. Захисником Лаєвською М.Л. подавались клопотання про відкладення розгляду справи, про виклик свідка ОСОБА_5 , судом неодноразово розгляд справи відкладався.
В судові засідання призначені на 05.03.2026 року, 08.04.2026 року захисник Лаєвська М.Л. не з`являлась, клопотань до суду не подавала, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Також, судом викликався в судове засідання свідок за клопотанням захисника, але судові повістки повернуті поштовим відділення із позначкою про сплив терміну зберігання на поштовому відділення. 
З урахуванням наведених обставин, неявку ОСОБА_2 , його захисника адвоката Лаєвської М.Л., свідка суд вважає за можливе завершити розгляд справи за їх відсутності. 
Суд, з урахуванням доводів ОСОБА_2 , захисників, оцінивши доводи поданого клопотання захисника, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи, встановив наступне. 
Відповідно до 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Провина ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні підтверджується:
1) протоколом про адміністративне правопорушення серія ААД №912735 від 29.05.2025 року, що складений о 09.35 годині, зазначено на те, що проводився відеозапис на нагрудний персональний відео реєстратор, копію протоколу ОСОБА_2 отримав, до протоколу додано відеозапис, акт огляду водія на стан сп`яніння, направлення водія на огляд, повідомлено про розгляд справи в Індустріальному районному суді м. Харкова. Будь-які пояснення відсутні. 
2) довідкою про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія;
3) Актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідного до якого встановлено ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, огляд на місці не проводився, у зв`язку із відмовою, наявний підпис ОСОБА_2 ;
4) направленням водія на огляд до КНП «Шевченківська ЦРЛ» для проходження огляду на стан сп`яніння, що містить дані про те, що огляд не проводився в мед закладі у зв`язку із відмовою. Зазначено, що поліцейським виявлено ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей,
5) розпискою ОСОБА_3 , що отримав від працівників поліції ТЗ у зв`язку з тим, що на водія даного ТЗ було складено протокол за ст. 130 КУпАП, із зобов`язанням доставити ТЗ до тимчасового місця проживання водія. 
6) постановою про накладання адміністративного стягнення серія ББА №636539 від 29.05.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнутий до відповідальності за порушення ч.5 ст. 121 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень. Постанова набрала законної сили, не оскаржувалась. Постановою встановлено, що водій ОСОБА_2 , 29 травня 2025 року о 09.26 година, в Харківській область, Куп`янський район, на а/ш Чугуїв-Мілове 59 км+500 м, на відстані 2 км від с. Старовірівка, водій, керував транспортний засобом Hyundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 , не пристебнутий ременем безпеки, та який не мав при собі (не пред`явив до перевірки) посвідчення водія категорії «В», чим порушив вимоги п.п. 2.3.В, 2.1.А ПДР України.
Окрім цього, провина ОСОБА_2 , підтверджується оглянутим відеозаписом, де зафіксовано факт керування транспортним засобом, зупинку, висловлену підозру про перебування в стані сп`яніння, обов`язок пройти огляд та відмові від проходження огляду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, «Коробов проти України» від 21.07.2011 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій. В даному випадку, факт керування транспортним засобом, відмова від проходження ним огляду у встановленому законом порядку, повністю підтверджена належним та допустимими доказами. 
Пункт 1.3. ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п.2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.  За змістом ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Частиною 3 вказаної статті визначено, що при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
Доказів про те, що під час порушення ПДР України, ОСОБА_2 керував легковим автомобілем, який є транспортним засобом Збройних Сил України, виконував бойове розпорядження, не встановлено, тому має проходити огляд та нести відповідальність на загальних підставах та суд вважає не обґрунтованими доводи сторони захисту щодо проведення огляду ОСОБА_2 , як діючого військовослужбовця, саме представниками ВСП.
Водій ОСОБА_2 вимог п.2.5. ПДР України не дотримався та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Щодо доводів сторони захисту про застосування принципу індивідуалізації покарання та не застосування до ОСОБА_2 стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з частиною 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, апеляційним судом не враховуються.
Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та не містить альтернатив щодо застосування адміністративного стягнення.
Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за ст. 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями. Суд не вправі, при визнанні особи винуватою за ч. 1ст. 130 КУпАП, призначити інше покарання, ніж передбачене санкцією, або ж перейти до іншого виду стягнення чи звільнити від стягнення, оскільки Законом України встановлена пряма заборона застосування пом`якшення стягнення чи звільнення від стягнення.
Позитивні відомості, факт проходження служби, наявність поранення, нагородження, наявність статусу УБД, стосовно ОСОБА_2 не можуть слугувати підставою для задоволення вимог захисника щодо не призначення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, з урахуванням встановленої законодавцем безальтернативної санкції, характеру вчиненого діяння та суспільної небезпеки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Отже, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено основне і додаткове стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. Тому вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_6 судовий збір. 
Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя, –

П О С Т А Н О В И В: 
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  РНОКПП  НОМЕР_1 , громадянина України, що зареєстрований АДРЕСА_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (отримувач коштів – ГУК у Харківській області ; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37874947;банк отримувача – Казначейство України(ЕАП) ; код банку отримувача (МФО) – 899998;рахунок отримувача – UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету – 21081300) у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Роз`яснити правопорушнику, що після набрання даною постановою законної сили у випадку несвоєчасної сплати грошового стягнення (штрафу) у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, передбачено стягнення штрафу у подвійному розмірі у відповідності до ст.ст.7,27,299,304,305,307,308 КУпАП та ст.ст.11,18 Закону України «Про виконавче провадження».
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  РНОКПП  НОМЕР_1 , громадянина України, що зареєстрований АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 665,60 гривень на користь держави (отримувач коштів – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП) ;код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету – 22030106).
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя:           О.В.Бугера