Справа № 450/3681/25  Провадження № 2/450/317/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Добош Н.Б.
при секретарі Хамуляк Ю.В.
за участю позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурованської сільської ради територіально\ громади про (предмет позову): визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 255,5 кв. м., з яких 176,8 кв. м. житлової площі та 78, 7 кв. м. допоміжної площі, -
стислий виклад позиції позивача та відповідача :
підстава позову (позиція позивача):  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 своїм майном на випадок смерті розпорядилася, та 15.05.1991 року слала заповіт посвідчений виконавчим комітетом Сороки-Львівської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області яким все своє майно заповіла своїй дочці – ОСОБА_1 . Невдовзі після смерті матері померли рідні брати позивача, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 . Батько позивача, ОСОБА_6 помер задовго до смерті матері, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач прийняла спадщину після смерті матері оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Сороки - Львівської сільської ради народних депутатів про те, що позивач проживала на час відкриття спадщини разом з матір`ю, копією будинкової книги для прописки громадян, та показаннями свідків, які проживають в сусідньому будинку. Крім цього позивач ще за життя матері сплачувала страхові платежі по страхуванню вказаного житлового будинку, та на даний час здійснює утримання такого та проводить у ньому періодичні ремонти. Крім того позивачем набуто право власності на земельну ділянку на якій розташований вказаний вище будинок, що засвідчується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 421189 від 23.05.2005року. Проте, отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок в нотаріальному порядку позивач не може, оскільки втрачений оригінал свідоцтва про право власності на право особистої власності на житловий будинок. В зв`язку з чим позивач вимушена захищати свої майнові права та інтереси стосовно спадкового майна у судовому порядку. 
Позивач та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили такі задоволити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо заявлених позовних вимог не заперечує.
Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 31.07.2025 року ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками значаться ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .
З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 23.08.1975 року вбачається, що ОСОБА_8 23.08.1975 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 , та змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » на прізвище « ОСОБА_11 ».
ІНФОРМАЦІЯ_6 померла матір позивач, ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть, яке видане 31.07.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, серія НОМЕР_3 .
За час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно, ОСОБА_3 набула право власності на житловий будинок, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується копією Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18.01.1991 року, яке видане на підставі рішення виконкому Пустомитівської районної Ради народних депутатів від 17.01.1991 року № 32.
Технічні характеристики житлового будинку підтверджується Технічним паспортом виготовленим Львівським бюро технічної інвентаризації від 06.11.1990 року відповідно до якого житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 255,5 кв.м., з яких 176,8 кв.м. житлової площі та 78,7 кв. м. допоміжної площі. 
За життя, ОСОБА_3 , своїм майном на випадок смерті розпорядилася, та 15.05.1991 року склала заповіт, посвідчений заступником голови виконкому Сороки-Львівської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області М.Д. Холод та зареєстрований в реєстрі за № 7, згідно якого все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла своїй дочці, ОСОБА_1 .
Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
З урахуванням того, що позовні вимоги стосуються спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вказаних спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963 року.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
За ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.
Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Статтею 549 ЦК УРСР визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У постанові Верховного Суду від 7 квітня 2025 року у справі № 559/4056/13-ц (провадження № 61-14659 св 24), з посиланням на постанови Верховного Суду від 11 вересня 2020 року в справі № 348/618/15-ц та від 05 березня 2021 року в справі № 585/2993/17 зазначено, що згідно з частинами першою, другою статті 549 ЦК України 1963 року спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом статті 553 ЦК України 1963 року вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). З урахуванням змісту статті 76 ЦПК України прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном може підтверджуватися будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин), доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. 
Згідно наданих в судовому засідання показів свідка ОСОБА_12 , що проживає поряд з домоволодінням по АДРЕСА_1 . Позивача знає вже приблизно сорок років. У цьому будинковолодінні проживала також ОСОБА_3 разом із сім`єю дочки ОСОБА_1 . На момент смерті ОСОБА_3 разом з нею проживала також ОСОБА_1 , , її чоловік та двоє дітей. ОСОБА_1 займалась похованням матері. Надалі ОСОБА_1 продовжує проживати за вищевказаною адресою. Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила, що є сусідкою ОСОБА_1 . Вказала, що на момент смерті ОСОБА_3 разом з нею проживали ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_14 та їх діти. ОСОБА_1 займалась похованням матері. Надалі ОСОБА_1 продовжує проживати за вищевказаною адресою і проживає до сьогоднішнього дня.
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Сороки-Львівської сільської Ради народних депутатів № 1507 від 02.11.1992 року ОСОБА_3 дійсно проживала в с. Сороки-Львівські Пустомитівського району Львівської області.
Відповідно до Будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 прописана у даному будинку з 19.11.1994 року по наш час.
Згідно страхових свідоцтв про добровільне страхування будівель виданих Головним управлінням державного страхування СРСР та НАСК «Оранта» слідує, що позивач в період з 1983 року по 2008 рік здійснювала страхові платежі по страхуванню житлового будинку АДРЕСА_1 . 
Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 421189 від 23.05.2005 року ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 0,1372 га, в АДРЕСА_1 , цільове призначення якої обслуговування житлового будинку і господарських будівель.
Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21.11.2025 року, за параметрами запиту ОСОБА_3 , інформація відсутня.
Як вбачається з відповіді Львівського державного нотаріального архіву від 21.11.2025
року № 252501-17 від 21.11.2025 року вх. №3185/01-21 за наявними даними «Алфавітних книг обліку спадкових справ» за 1996-2004 роки Пустомитівської державної нотаріальної контори Львівської області спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , останнє місце проживання: Львівська область Львівський район, с.Сороки-Львівські – не заводилась.
Згідно свідоцтва про народження серії серії НОМЕР_4 та копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , брат позивача ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 та копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , брат позивача ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 15.09.1984 року батько позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 на час смерті своєї матері ОСОБА_3 , а також протягом шести місяців з дня відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, а також брала участь в утриманні спадкового майна і користувалася ним, що свідчить про прийняття нею спадщини, шляхом вступу у володіння, управління та користування на підставі статей 548, 549 ЦК України 1963 року.
Встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна не має можливості, у зв`язку із втратою оригіналу Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 18.01.1991 року.
У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).
За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набула право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя розпорядилася спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач є спадкоємцем майна за заповітом; те, що позивач вчинили дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця; інші спадкоємиці які мають право на обов`язкову частку в спадщині незалежно від змісту заповіту, відсутні та із заявами про прийняття спадщини не зверталися; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -
ухвалив :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_9  право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 255,5 кв.м, житловою площею 176,8 кв.м, допоміжною площею 78,7 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.
Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: Мурованська сільська ради територіальної громади, ЄДРПОУ 04369707, Львівська область Львівський район с. Сороки-Львівські, вул. Польова, 65.
Повний текст судового рішення складено 15.01.2026 року.

Суддя	Н.  Б.  Добош