ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/5919/25	
(суддя Савонюк М.Я., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 у справі №340/5919/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 серпня 2025 звернувся до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області , згідно з яким просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №164150004384 від 14.07.2025 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити з 07.07.2025 ОСОБА_1 пенсію за віком, зарахувавши до його страхового стажу для пенсії період роботи з 31.03.1986 по 29.12.1997 згідно записів дублікату трудової книжки НОМЕР_1 . 
Позов обґрунтовано тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №164150004384 від 14.07.2025 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу для призначення пенсії. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року позов задоволено частково.
Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №164150004384 від 14.07.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати періоди роботи з 31.03.1986 по 29.12.1997 до загального страхового стажу ОСОБА_1 , повторно розглянути його заяву від 07.07.2025 про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована посиланням на те, що "до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності, згідно дубліката трудової книжки ( НОМЕР_1 ) з 31.03.1986 по 29.12.1997, оскільки запис про період роботи до дати заведення дублікату трудової книжки не підтверджено довідкою. Для зарахування вказаного періоду позивачу необхідно було надати належним чином оформлену довідку, видану за місцем роботи (правонаступником/архівним відділом) на підставі первинних документів, та довідку про перейменування (в разі необхідності)".
Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач 07.07.2025 року звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV .
Указану заяву було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.
Рішенням №164150004384 від 14.07.2025 відповідач відмовив у призначенні пенсії ОСОБА_1 з підстав відсутності достатнього страхового стажу. Визначено страховий стаж позивача 19 років 4 місяці 2 дні. За поданими документами до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно з дублікатом трудової книжки з 31.03.1986 по 29.12.1997, оскільки запис про період роботи до дати заведення дублікату трудової книжки не підтверджено довідкою. Для зарахування вказаного періоду запропоновано надати належним чином оформлену довідку, видану за місцем роботи (правонаступником/архівним відділом) на підставі первинних документів, та довідку про перейменування (в разі необхідності).
Законність та обґрунтованість вищезазначеного рішення є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2024 по 31.12.2024 - не менше 31 року.
Згідно з частиною 2 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 01.01.2027 по 31.12.2027 - від 24 до 34 років.
Відповідно до ст. 24 Закону Закон № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно зі ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу періоду роботи позивача з 31.03.1986 року по 29.12.1997 року , відповідач у рішенні №164150004384 від 14.07.2025 зазначив про те, що вищезазначені періоди передують даті видачі дублікату трудової книжки.
Порядок видачі дублікату трудової книжки визначено розділом 5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказами Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58.
Відповідно до пункту 5.1 Інструкції, особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом «Дублікат» в правому верхньому кутку першої сторінки.
Згідно з пунктом 5.2 Інструкції, дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження» і «Відомості про заохочення» при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).
Пунктом 5.3 Інструкції передбачено, що якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ «Відомості про роботу» у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.
Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.
Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника.
Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.
Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.
У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.
У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.
Враховуючи те, що позивачу було видано дублікат трудової книжки серії НОМЕР_1 від 25.12.2012 року, який містить записи про період роботи позивача з 31.03.1986 року по 29.12.1997 року які здійснено логічно, послідовно з посиланням на відповідні накази, при цьому відповідач не ставить під сумнів дійсність таких записів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що із цих записів можливо встановити та підтвердити періоди трудової діяльності позивача та зарахувати їх до страхового стажу.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не впливають на правильність рішення суді першої інстанції доводи відповідача про те, що на титульній сторінці дублікату трудової книжки серії НОМЕР_1 в графі «дата заповнення» зазначено « 25 грудня 2012 року», що свідчить про початок дати заповнення дублікату трудової книжки позивача із внесенням до нього попередніх записів роботи позивача, оскільки відповідач не зазначає, як це вплинуло на правильність його заповнення. 
Враховуючи зазначені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 період роботи 31.03.1986 року по 29.12.1997 року до загального страхового стажу.
Крім того, суд першої інстанції, обґрунтовано врахував те, що позивачем вжито усіх заходів щодо отримання довідок на підтвердження стажу його роботи у Полтавській автоколоні №1 тресту "Полтавасільбуд", з квітня 1987 року - автобаза тресту "Полтавагробуд", з лютого 1988 року - АТП-1662, з лютого 1996 року - ПрАТ "ПАТП-1662". Зокрема, ним направлено рекомендований лист за адресою місцезнаходження Приватного акціонерного товариства "Полтавське автотранспортне підприємство 1662», однак поштове відправлення №3600000216508 повернулось відправнику із відміткою про причини невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 23-24).
Також, у відповідь на звернення до виконавчого комітету Полтавської міської ради Новомиргородської міської ради, листом від 26.02.2025 №С04.1.1-11/3269-218 позивачу повідомлено, що на зберігання до Трудового архіву архівного відділу Полтавської міської ради документи Полтавської автоколони №1 тресту "Полтавасільбуд"/автобази тресту "Полтавагробуд"/ПрАТ "ПАТП-1662" не надходили (а.с. 22).
Отже, можливість надати відповідачу будь-які інші документи про роботу у спірний період у позивача відсутня з незалежних від нього причин.
Водночас, у відповідності до частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, відносно того, що позивач доклав усіх зусиль задля підтвердження свого страхового стажу, натомість пенсійним органом не надано належної правової оцінки поданим позивачем документам на підтвердження спірного періоду роботи та не з`ясовано належним чином всіх обставин при прийняття спірного рішення, а відтак, є правильними висновки, що спірне рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 у справі №340/5919/25 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 20 березня року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва