15.04.2026 
ЄУН 337/2086/26
Провадження №2-а/337/34/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року  Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Сидорової М.В., 
за участю секретаря Коваленко В.С.,
представника відповідача Сиваша А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
01.04.2026 до суду через систему «Електронний суд» (сформовано в системі «Електронний суд» 31.03.2026) надійшов зазначений адміністративний позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Приблуда Є.В., який мотивує тим, що 06.02.2026 він оновив дані у мобільному застосунку «Резерв+» та побачив запис про те, що «ІНФОРМАЦІЯ_2 06.08.2025 звернулося до Нацполіції, щоб доставити вас для складання протоколу. Причина: Не стали на військовий облік за місцем перебування як ВПО». В той же день позивач подав до відповідача заяву, в якій просив скасувати вказаний запис в АІКС «Оберіг», адміністративний матеріал розглянути без його участі та з урахуванням викладених пояснень, просив винести постанову, якою закрити адміністративне провадження відносно нього за відсутністю складу адміністративного правопорушення та спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності. Відповіді на вказану заяву не отримав. 21.03.2026 відповідач склав постанову №R436124 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП (за наявності поданою особою заяви, в якій вона зазначає що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності), згідно якої на нього накладено штраф у сумі 17000,00 грн. Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, складеною з процесуальними порушеннями та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем порушено процедуру та порядок винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме у постанові відсутній опис фактичних обставин, конкретні докази, дата та місце розгляду. Відповідачем не надано доказів, підтверджуючих підписання постанови, що оскаржується в цій позовній заяві. Також зазначає про відсутність належного повідомлення про розгляд адміністративної справи та відсутність доказів складу правопорушення. Жодного сповіщення від відповідача позивачу не надходило. 
Також зазначає, що 20.03.2026 через електронний кабінет застосунку «Резерв+» ним було подано заяву про визнання вини та згоду на сплату 50% штрафу, проте подання такої заяви через застосунок «Резерв+» не передбачено КУпАП як процесуальна форма визнання вини та не замінює ані протоколу про адміністративне правопорушення, ані пояснень, наданих в порядку ст.268 КУпАП. Зазначена заява була подана виключно з метою термінового зняття розшуку та не є добровільним визнанням вини у розумінні КУпАП.
Вказує також на те, що відповідно до положень ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст.210, 210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не більше одного року з дня його вчинення, тому відповідач повинен був закрити адміністративну справу та прийняти постанову, згідно з якою закрити адміністративне провадження у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.
Просить скасувати постанову №R436124 від 21.03.2026 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою суду від 02.04.2026 вказаний позов прийнято до судового розгляду, у справі відкрито провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. 
13.04.2026 від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позову заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки оскаржувана постанова прийнята відповідно до норм діючого законодавства,
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не прибули, представник позивача - адвокат Приблуда Є.В. подав заяву, в якій просить розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_3. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просив у задоволені позову ОСОБА_1 відмовити. Одночасно зазначив, що позивач 20.03.2026 через електронний кабінет застосунку «Резерв+» подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з порушенням правил військового обліку та можливість розгляду справи у його відсутність, тому справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП було розглянуто у відсутність позивача.
Представник третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не прибув, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. 
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, його представника та представника третьої особи.
Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.
Суд встановив, що 21.03.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову №R436124 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Не погодившись із постановою, ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Приблуди Є.В., через систему «Електронний суд» 31.03.2026 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Згідно з ч.1 ст.5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захисту визначений законом спосіб.
Відповідно до ч.2 ст.286 КАСУ позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом з дотриманням строку, встановленого ч. 2 ст.286 КАСУ.
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.
Згідно з ст.7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно зі ст.254 КУпАП Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч.6-9 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.
Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.
У випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Положення цієї частини не застосовуються у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, встановлюються статтями 279-1 - 279-9 цього Кодексу.
Так, відповідно до ст. 279-9 КУпАП, у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
У постанові про накладення адміністративного стягнення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальник Служби мобілізації та територіальної оборони, регіонального органу Служби безпеки України, посадова особа уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України визначають розмір штрафу на рівні мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (частиною статті) цього Кодексу за вчинення такого правопорушення.
У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, подала зазначену у цій статті заяву через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, копія постанови по справі може бути направлена їй засобами електронного зв`язку на адресу електронної пошти, зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, або в її електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, а також про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-9 цього Кодексу
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Положеннями ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Водночас, частиною 1 цієї статті відповідальність передбачена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.
18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024, яким ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» була викладена в новій редакції.
Зокрема, відповідно ч.4 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції Закону №3633-ІХ від 11.04.2024) у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти, які залишили або покинули своє місце проживання, зобов`язані в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідному підрозділу розвідувальних органів України).
Судом встановлено, що відповідно до паспортних даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , він з 21.01.1999 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що з 26.02.2022 є тимчасово окупованою територією.
Відповідно до військово-облікового документа, сформованого за допомогою застосунку «Резерв+», в ньому міститься наступна інформація: «Сформовано: 02.02.2026, 12:40»; «Порушення правил військового обліку»; « ОСОБА_1 »; «Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 »; « Дійсний до ІНФОРМАЦІЯ_7 »; «РНОКПП НОМЕР_1 »; « Категорія обліку Військовозобов`язаний »; « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; «Звання Рядовий»; «Номер в реєстрі Оберіг НОМЕР_4»; НОМЕР_5»; «Потребує проходження базової загальновійськової підготовки, солдат резерву»; « Тип відстрочки – »; «Відстрочка до -»; « Причина звернення до Нацполіції Не стали на військовий облік за місцем перебування як ВПО »; «Дата звернення: ІНФОРМАЦІЯ_12 »; «Постанова ВЛК -»; «Дата ВЛК -»;«Група інвалідності -»; « Діє до - »;«Причина інвалідності -»; «Адреса проживання АДРЕСА_2 »; «Телефон НОМЕР_2 »; «Email - ІНФОРМАЦІЯ_14 »; «Дані уточнено вчасно»; «Дата уточнення даних 05.07.2024».
При цьому відмітка «Порушення правил військового обліку» у даному випадку означає, що військовозобов`язаний порушив встановлені правила військового обліку - не встав на військовий облік за місцем перебування як ВПО, а територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (ІНФОРМАЦІЯ_2) звернувся до Національної поліції з проханням про доставлення його для складання адміністративного протоколу.
За змістом постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №R436124 від 21.03.2026 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн, останній визнаний винуватим у тому, що він не став на облік як ВПО (ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу»), чим допустив порушення правил військового обліку. Вказане правопорушення встановлено за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Також зі змісту постанови вбачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відбувся за його відсутності на підставі його заяви від 20.03.2026, в якій зазначено, що він не оспорює допущене порушення та згодний на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності, яка надійшла через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; короткий міст заяви: повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з порушенням правил військового обліку (законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію).
Вказана постанова підписана Вертелецьким В.В. 21.03.2026 електронним цифровим підписом, про що свідчить протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.
Згідно відповіді №2588113 від 10.04.2026 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, яка отримана судом за власною ініціативою в порядку ст.9 КАС України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 від 05.05.2011, виданий Мелітопольським МВ ГУМВС, відповідно до довідки № 5136-5002245267 від 14.10.2022, виданої УСП Чорноморської МР Од.р. в Одес.обл, дійсно був зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 . Знятий з обліку 29.03.2026 самостійно через Дію.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, оцінивши наявні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до висновку про протиправність постанови №R436124 від 21.03.2026 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП 
У даному випадку суд враховує, що з 19.05.2024, у період проведення мобілізації та дії воєнного стану, на військовозобов`язаних які залишили або покинули своє місце проживання, покладено безальтернативний обов`язок, в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи.
За приписами ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII від 20.10.2014, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Таким чином у позивача, який з 14.10.2022 був зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 (довідка № 5136-5002245267 від 14.10.2022) з 19.05.2024 в семиденний строк виник обов`язок встати на військовий облік до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи.
Дію довідки ОСОБА_1 про реєстрацію як внутрішньо переміщеної особи припинено 29.03.2026.
Водночас, до зняття з реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи, у встановленому законом порядку, позивач не був звільнений від обов`язку визначеного ч.4 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».
Натомість позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що він у зазначений період прибув до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік.
Крім того, як свідчать матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався, а оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності була прийнята за його відсутності на підставі його заяви від 20.03.2026, в якій він не оспорює допущене порушення та згодний на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності, яка надійшла через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Копія такої заяви ОСОБА_1 від 20.03.2026 в матеріалах справи відсутня. Разом з тим, позивач у позовній заяві зазначає, що 20.03.2026 через електронний кабінет застосунку «Резерв+» ним дійсно було подано заяву про визнання вини та згоду на сплату 50 відсотків штрафу, що свідчить про те, що він фактично не оспорював допущене порушення та був згодний на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності.
В той же час, за приписами ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Згідно ч. 9 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідно до висновку, викладеному Верховним Судом у постанові від 11.04.2018 у справі №804/401/17, триваючим правопорушенням слід вважати проступок пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.
Отже, оскільки зобов`язання щодо взяття позивача на військовий облік за місцем своєї реєстрації як ВПО мало безперервний характер, правопорушення є триваючим і тривало до моменту його виявлення відповідачем 06.08.2025 - дата звернення відповідача до Нацполіції після виявлення реєстрації позивача як внутрішньо переміщеної особи.
Водночас, адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП накладено 21.03.2026, тобто поза межами строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що постанова відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП винесена після закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а тому підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Таким чином провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Керуючись ст.2,5,9,72-79,90,121,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №R436124 від 21.03.2026 по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладання штрафу в розмірі 17000,00 грн скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП, закрити.
Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя        М.В.Сидорова