Справа № 210/5035/25 
Провадження № 2/210/225/26 
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
27 лютого 2026 року Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючого судді Літвіненко Н. А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту майна. 
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , однак він не має можливості розпорядитися своїм майном оскільки його майно знаходиться під арештом. Арешт накладений на підставі Постанови про арешт майна та оголошення заборони на відчуження, № В-5-3500, від 02.12.2010 року, Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. З метою з`ясування підстав накладення арешту та скасування арешту Позивач звернувся до Саксаганського відділу ДВС у м. Кривому Розі, який листом від 17.07.2025 року повідомив, що виконавче провадження, в рамках якого накладений арешт, знищені у зв`язку із закінченням строку їх зберігання, а інформація що до виконавчого провадження в Автоматизованій системі виконавчих проваджень – відсутня. З метою отримання інформації та відомостей про виконавчі документи, Позивач звернувся до Металургійного районного суду з відповідною заявою для отримання виконавчих документів та справ які розглядалися в 2009 -2010 роках, по яким він був боржником. З суду надійшла відповідь, що судом був виданий  судовий наказ від 05.02.2010 року по справі №2н-515 відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь «Житлово-експлуатаційної організації №8» борг по отриманню будинку в розмірі 482,37 грн. В 2009 – 2010 роках інших справ про стягнення з Позивача боргу не розглядалося. За таких підстав вбачається, що стягувачем по виконавчому провадженню №В5-3500 від 02.12.2010 року був «Житлово-експлуатаційної організації №8». Однак, «Житлово-експлуатаційна організація №8» припинила свою діяльність у зв`язку з банкрутством 24.10.2014 року та борг перед «Житлово-експлуатаційною організацією №8» Позивачем сплачений. Таким чином, арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений у 2010 році, втратив правові підстави для подальшого існування, оскільки виконавче провадження закрите та знищено, заборгованість відсутня. Таким чином, на теперішній час обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке на праві власності належить ОСОБА_1 не має юридичну силу, що порушує його права на розпорядження своєю власністю. Тому, просить суд скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №10562352 зареєстрований 02.12.2010 року за № 10562352 на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №В5-3500, від 02.12.2010 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, об`єкт обтяження – невизначене майно, все майно, власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 

Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі з проведенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Відповідачу Саксаганському відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса), направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками. Відповідач правом на відзив не скористався.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначений арешт майна позивача, а саме: 
- Тип обтяження – арешт нерухомого майна;
- Реєстраційний номер обтяжень – 10562352;
- Зареєстровано – 02.12.2010 року за №10562352 реєстратором:Дніпропетровська філія державного підприємства «Інформаційний центр: Міністерства юстиції України; 
- Підстави обтяження – Постанова про арешт майна та оголошення заборони на відчуження, В-5-3500, 02.12.2010 року, Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управляння юстиції;
- Об`єкт обтяження – невизначене майно, все майно;
-  ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ; 
- Обтяжувач - Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управляння юстиції
- Заявник - Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управляння юстиції.
З зазначеної Інформаційної довідки вбачається, що боржником в виконавчому провадженню є ОСОБА_1 , однак не зазначений стягувач. 
Саксаганський відділ державної виконавчої служби та Дзержинський відділ державної виконавчої служби були об`єднані та об`єднана державна установа отримала найменування Саксаганський відділ державної виконавчої служби.
Згідно до відповіді від 17.07.2025 року з Саксаганського відділу державної виконавчої служби, вбачається, що в Автоматизованій системі Виконавчих проваджень відомостей про виконавче провадження №В5-3500 від 02.12.2010 року – інформація відсутня. Книга обліку виконавчих проваджень до 2019 року знищені. За таких підстав Саксаганський відділ державної виконавчої служби не надав інформацію про стягувача, а також не скасував арешт мого майна. 
З метою отримання відомостей про виконавчі документи, які видавав суд, позивач звернувся до Металургійного районного суду м. Кривого Рогу (за місцем свого проживання) з заявою отримання виконавчих документів та перелік справ які розглядалися в 2009 -2010 роках, по яким він був боржником. Відповідно до відповіді з Металургійного районного суду м. Кривого Рогу Мені вбачається, що судом видавався судовий наказ від 05.02.2010 року по справі №2н-515 відповідно до якого зі ОСОБА_1 стягнуто на користь «Житлово-експлуатаційної організації №8» борг по отриманню будинку в розмірі 482,37 грн. 
Відповідно до Витягу з реєстру юридичних осіб «Житлово-експлуатаційна організація №8» 24.10.2014 року припинила свою діяльність у зв`язку з банкрутством. 
Згідно до Витягу з реєстру виконавчих проваджень з Автоматизованої системи виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 дійсно були відкриті виконавчі провадження, починаючи з 04.10.2016 року по 11.10.2024 року включно. Всі виконавчі провадження завершені у зв`язку з їх виконанням. Інформація по виконавчому провадженню В5-3500 від 02.12.2010 року в Автоматизованій системі виконавчих проваджень – відсутня. 
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Власник квартири може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно до ч.1 та 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 та 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у с правах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є стягувач, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594 св 21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22).
З огляду на викладене, суд погоджується з позицією позивача про скасування арешту оскільки стягувач у виконавчому провадженні, тобто особа (в даному випадку юридична особа), в інтересах якої накладено арешт на майно, припинила свою діяльність, виконавче провадження в рамках якого був накладений арешт на майно боржника – закрите та знищене. 
Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач по справі не просить стягнути з відповідача судові витрати.
Керуючись керуючись ст. 41 Конституції України, 319, 321 ЦК України, ст. 3, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування арешту майна – задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження №10562352 зареєстрований 02.12.2010 року за № 10562352 на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №В5-3500, від 02.12.2010 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, об`єкт обтяження – невизначене майно, все майно, власником якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко