Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2026 р. справа №520/23994/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом, в якому просить суд:
1. визнати протиправною бездіяльність ТЦК та СП (Відповідача) щодо невнесення даних про визнання ОСОБА_1 (Позивача) непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2. визнати протиправною діяльність ТЦК та СП (Відповідача) щодо необґрунтованого призначення повторного проходження ВЛК Позивачем у ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
3. зобов`язати Відповідача привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 (Позивача) шляхом внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання ОСОБА_1 (Позивача) непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку, та виключення з військового обліку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.04.2022 року рішенням військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Натомість, у 2024 році позивач виявив, що згідно даних із застосунку "Резерв+", перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1 ). Звернувшись до відповідача з письмовим запитом, позивач у телефонному режимі отримав рекомендацію особисто з`явитися до відповідача для уточнення даних про військово-обліковий статус. Позивач пройшов повторно медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 , та згідно інформації з застосунку "Резерв+", був визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах, установах, медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони. Позивач вважає, що відповідачем порушено його права в частині невнесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо визнання його непридатним до військової служби та виключення з військового обліку та зобов`язання повторно пройти медичний огляд ВЛК. Тож із метою відновлення власних прав, вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 15.09.2025 року відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Ухвалою суду від 23.12.2025 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчену копію рішення військово-лікарської комісії або іншого документу (протоколу/постанови/довідки) щодо визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), на підставі якого ухвалено рішення про внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 . Витребувано у ОСОБА_1 належним чином засвідчену копію документу, що підтверджує його статус внутрішньо переміщеної особи, зареєстрованої у місті Києві у квітні 2022 року.
24.12.2025 на виконання ухвали суду від 23.12.2025 від позивача до суду надійшла довідка №423 від 24.12.2025 про те, що позивач за даними Системи обліку внутрішньо переміщених осіб ІСОІ ВПО перебував на обліку, як внутрішньо переміщена особа, з 17.04.2022 по 30.05.2022 в м. Києві, з 30.05.2022 по 08.09.2022 в Харківському районі Харківської області та з 08.09.2022 по 02.06.2025 в м. Кропивницький Кіровоградської області. Довідку скасовано 08.09.2025 самостійно через мобільний додаток Порталу "Дія".
Адміністративний позов та ухвали суду від 15.09.2025 та від 23.12.2025 направлено на адресу відповідача у відповідності до норм діючого законодавства засобами поштового зв`язку та отримано відповідачем 22.09.2025 та 02.01.2026 відповідно, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.
Проте, від відповідача до суду не надходило витребуваних ухвалою суду від 23.12.2025 доказів, а також відзиву на позов у встановлений судом строк, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.
Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд зазначає, що відповідно до положень статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) є інвалідом ІІІ групи безстроково, згідно посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році серія НОМЕР_2 та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 і обліковується, згідно витягу з електронного військово-облікового документу, як "придатний до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах, установах, медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони" (на підставі рішення ВЛК від 25.08.2025 року).
Як стверджує позивач, у квітні 2022 року, у зв`язку з військовою агресією рф по відношенню до України, він виїхав із міста Харкова до міста Києва, де зареєструвався як внутрішньо переміщена особа. Після цього позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 для реєстрації за новим місцем проживання.
Згідно довідки №423 від 24.12.2025 позивач за даними Системи обліку внутрішньо переміщених осіб ІСОІ ВПО перебував на обліку, як внутрішньо переміщена особа, з 17.04.2022 по 30.05.2022 в м. Києві, з 30.05.2022 по 08.09.2022 в Харківському районі Харківської області та з 08.09.2022 по 02.06.2025 в м. Кропивницький Кіровоградської області. Довідку скасовано 08.09.2025 самостійно через мобільний додаток Порталу "Дія".
Згідно наявної в матеріалах справи копії довідки військово-лікарської комісії №57/01/633, виданої 19.04.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач визнаний непридатним до військової служби на підставі пункту "а" статті 39 графи ІІ Розкладу хвороб "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 17.11.2008 року за №1109/15800 (далі Положення №402) з виключенням із військового обліку, про що свідчить відмітка у військовому квитку позивача від 21.05.1986 року № НОМЕР_3 . 
Влітку 2022 року, як стверджує позивач, він переїхав до міста Кропивницького, де став на облік як внутрішньо переміщена особа. Згідно даних витягу з єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, дата зняття з обліку - 02.06.2025 року.
У 2024 році позивач, зареєструвавшись у застосунку "Резерв+", виявив, що перебуває в статусі військовозобов`язаного. Звернувшись письмово на адресу ІНФОРМАЦІЯ_7 у м.Харкові щодо внесення змін про його статус до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач отримав телефонний дзвінок від представника відповідача з рекомендацією з`явитися особисто для уточнення військово-облікових даних.
У червні 2025 року позивач повернувся до міста Харкова та звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_7 у АДРЕСА_1 , де йому повідомили про необхідність повторно пройти медичний огляд ВЛК.
Пройшовши зазначений медичний огляд, позивач виявив у застосунку "Резерв+", що перебуває у статусі "придатний до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах, установах, медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони" (на підставі рішення ВЛК від 25.08.2025 року).
Вважаючи такі дії відповідача щодо відмови від внесення актуальної інформації про нього до Єдиного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та призначення повторного медичного огляду ВЛК протиправними, позивач звернувся до суду для належного захисту своїх прав із зазначеним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтями 17 та 65 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Цей конституційний обов`язок реалізується через проходження громадянами України військової служби відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на момент виникнення даних спірних правовідносин.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ).
За змістом частин 3, 5 статті 1 Закону №2232-ХІІ, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку. Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
За нормами частини 3-5 статті 33 Закону №2232 військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина 1 статті 34 Закону №2232).
Відповідно до пункту 3 частини 6 статті 37 Закону №2232, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Отже, обов`язки щодо взяття та виключення з військового обліку військовозобов`язаних покладені на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
23.02.2022 року постановою Кабінету Міністрів України №154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення №154), пунктом 1 якого визначено: територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони; надають громадянам України інформацію відповідно до статті 9 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони.
Закон України від 16.03.2016 року № 1951-VIII "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (далі Закон №1951-VІІІ) визначає правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти).
Приписами статей 1, 2 Закону №1951- VІІІ встановлено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. 
В частинах 8-9 статті 5 статті 5 Закону №1951-VІІІ закріплено, що органами ведення Реєстру, серед іншого, є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, які і забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Як зазначено в пункті 17-1 частини 1 статті 7 Закону №1951-VІІІ, до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Отже, обов`язок щодо внесення актуальних даних про військовозобов`язаного до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів належить до повноважень територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
У спірних правовідносинах, у квітні 2022 року позивач виїхав із міста Харкова до міста Києва, де зареєструвався як внутрішньо переміщена особа. 
Після цього позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 для реєстрації за новим місцем проживання, де і прошов медичний огляд, за результатами якого згідно довідки військово-лікарської комісії №57/01/633, виданої 19.04.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_6 , позивач визнаний непридатним до військової служби на підставі пункту "а" статті 39 графи ІІ Розкладу хвороб "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 17.11.2008 року за №1109/15800 (далі Положення №402) з виключенням із військового обліку, про що свідчить відмітка у військовому квитку позивача від 21.05.1986 року №0022593.
Отже, відомості про непридатність позивача до військової служби з виключенням із військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів повинен був вносити саме ІНФОРМАЦІЯ_8 , при якому позивач проходив ВЛК.
Проте, в межах даної справи позивачем не оскаржується бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо невнесення вказаних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Натомість, позивачем оскаржується бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення даних про визнання ОСОБА_1 непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Хоча, з огляду на викладене, такого обов`язку у ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент визнання позивача непридатним до військової служби у 2022 році не виникло.
Отже, з огляду на викладене протиправної бездіяльності по відношенню до позивача з боку ІНФОРМАЦІЯ_7 у спірних правовідносинах судом не встановлено.
Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800.
Абзацом 1 підпункту б пункту 20.3 Положення № 402 (чинному на момент проходження позивачем ВЛК) передбачено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів постанови ВЛК приймаються, зокрема, такого змісту:
… б) "Непридатний":
до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (На воєнний час приймається постанова: "Обмежено придатний до військової служби"); до військової служби за контрактом; для підготовки до участі у ММО; до участі у ММО; до служби (роботи) у миротворчому персоналі; до навчання у ВВНЗ; до служби у плавскладі ВМС Збройних Сил України, морській піхоті, високомобільних десантних військах, спеціальних спорудах, водолазом, водолазом-глибоководником, акванавтом, підрозділах спеціального призначення; до навчання в учбовій частині за спеціальністю водолаза, водолаза-глибоководника, акванавта; до підводного водіння танків; до роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; до служби у військовому резерві (при цьому постанова про придатність до військової служби не приймається); до служби на підводних човнах, придатний до служби на надводних кораблях (при цьому постанова про придатність до військової служби не приймається); до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (постанова приймається у воєнний час); до подальшого проходження зборів (постанова приймається щодо призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів).
Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі ЛЛК) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії (п.п. 2.5.1).
Постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК.
Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим Наказом МОУ від 14.08.2008 №402, визначено обов`язок лікарів провести медичний огляд для вивчення та оцінки стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, відповідно до п. 3.2 якого кожний військовозобов`язаний під час дії правового режиму воєнного стану оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Медичний огляд військовозобов`язаних під час мобілізації, на особливий період проводиться в порядку, встановленому главою 3 розділу ІІ Положення № 402.
Підпунктом 3.3 пункту 3 глави 3 розділу І Положення №402 зазначено, що штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) визначено, зокрема: - скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення»; - скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим; - дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
З урахуванням вищезазначеного, відповідно до законодавчих, нормативних та керівних документів, військово-лікарські комісії (штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі)) мають свої окремі структурні підрозділи, штат, порядок формування, підпорядкованість та підзвітність.
ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до законодавчих, нормативно-правових актів та керівних документів - не наділений повноваженнями втручатись у робочу діяльність військово-лікарської комісії, здійснювати контроль, керівництво над будь-якою ВЛК, а також надавати оцінку висновкам, діям чи бездіяльності членів військово-лікарської комісії.
Отже, у разі наявності сумніву у позивача щодо правильності висновку, щодо його придатності, проведення повторного або контрольного медичного огляду - позивач має право звернутись до вищої штатної ВЛК (ВЛК регіонів або Центральної військово-лікарської комісії) для перегляду відповідного висновку, оскільки постанова військово-лікарської комісії (ВЛК) регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК, а постанови Центральної військово-лікарської комісії (ЦВЛК) можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Таким чином позивач, вважаючи неправильними висновки лікарів про його придатність до військової служби, вправі ініціювати їх перегляд відповідними штатними ВЛК, оскільки виключно на військово-лікарські комісії покладений обов`язок щодо проведення військово-лікарської експертизи для визначання придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та військовозобов`язаних.
У позовній заяві позивачем самостійно зазначено, що у червні 2025 року він повернувся до міста Харкова та звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_7 у АДРЕСА_1 , де йому повідомили про необхідність повторно пройти медичний огляд ВЛК, який позивач пройшов та отримав статус "придатний до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах, установах, медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони" (на підставі рішення ВЛК від 25.08.2025 року).
Отже, позивач добровільно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 та пройшов медичний огляд ВЛК, де був визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, НЦ, закладах, установах, медпідрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, ОЗ, охорони.
Під час розгляду вказаного публічно-правового спору позивачем не доведено вчинення ним дій, спрямованих на оскарження вказаного рішення ВЛК. 
Доказів звернення до відповідача із заявою щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про виключення позивача з військового обліку рішенням попереднього медичного огляду ВЛК від 19.04.2022 року, матеріали справи не містять.
Разом з цим, у даній справі суд не перебирає повноваження ВЛК та не надає власну оцінку поставленому діагнозу щодо наявності підстав для визнання позивача таким, що непридатний до військової служби, а лише перевіряє дотримання процедури внесення відомостей про позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно визнання його не придатним до військової служби з виключенням з військового обліку згідно поданих документів, які оформлені відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України та Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, місять всі необхідні реквізити та відомості, а також гербові печатки відповідача.
При цьому, під час розгляду справи позивач не надав до суду належних доказів, що з боку відповідача було допущено будь-які порушення під час проходження медичного огляду ВЛК, за результатом якого було складено висновок про придатність позивача до військової служби у військових частинах забезпечення. 
З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення даних про визнання ОСОБА_1 непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо необґрунтованого призначення повторного проходження ВЛК позивачем у ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 та зобов`язання відповідача привести у відповідність дані у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відносно ОСОБА_1 шляхом внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про визнання ОСОБА_1 непридатним до проходження військової служби з виключенням з військового обліку, та виключення з військового обліку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову – відмовити.
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).
Повний текст рішення виготовлено та підписано - 11.02.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності сталого енергозабезпечення та Інтернет з`єднання, безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко