П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2026 року місто Київ 
справа № 362/7596/24
провадження № 22-ц/824/825/2026 

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:судді-доповідача- Шкоріної О.І.,суддів-Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

сторони:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс»
відповідач - ОСОБА_1 

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Усенком Антоном Володимировичем,

на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2025 року, ухвалене у складі судді Марчук О.Л.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 54 000 грн..
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем 11 серпня 2023 року між ним і відповідачем було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1253-7658, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10 800 грн. зі сплатою процентів строком на 300 днів.
Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконує, станом на 8 серпня 2024 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2025 року задоволені позовні вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість в сумі 54000 грн. та 2422,40 грн. у відшкодування судових витрат.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Усенко А.В. 8 квітня 2025 року через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову.
Зазначає, що оформлення кредитної лінії здійснювалось строком на 14 днів, відповідач не була обізнана про інші умови щодо строку договору, на які посилається позивач (300 днів), відповідно і нарахування відсотків поза межами 14-денного терміну є неправомірним. Дату початку кредитного договору вважає 11 серпня 2023 року, останній день 24 серпня 2023 року, суму кредиту 10800 грн., нараховані проценти за користування кредитом у заявлений строк 2572,03 грн, що разом складає 13372,03 грн.
Також посилається на недоведеність отримання відповідачем кредитних коштів; нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим; позовна заява підписана не уповноваженою особою, що має наслідком залишення позову без розгляду. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити її без задоволення, а рішення без змін.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 2 березня 2026 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків. 
Судом установлено, що 11 серпня 2023 року між сторонами укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1253-7658, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10 800 грн. строком на 300 днів зі сплатою відсотків 1,50 % в день.
Відомості щодо умов отриманого позичальником кредиту містяться й у паспорті споживчого кредиту, ознайомившись з якими, відповідач від укладення договору не відмовився.
Також, у зв`язку із укладанням вказаного договору правовідносини між сторонами врегульовано Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджених наказом № 58-П від 26 жовтня 2022 року.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується листом АТ КБ «Приватбанк» від 9 серпня 2024 року та довідкою товариства.
Відповідно до пункту 5.1. договору, позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю отриманий кредит.
Також судом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними кредитним договором.
З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 8 серпня 2024 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 54 000. Грн., з яких: заборгованість за кредитом - 10 800 грн., заборгованість по відсоткам - 48 146, 40 грн. і заборгованість по комісії в сумі 1 620 грн..
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог. Взявши на себе зобов`язання, передбачені умовами договору, ОСОБА_1 ухиляється від їх виконання, у зв`язку з чим, у неї утворилась заборгованість.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що позовна заява подана неуповноваженою на те особою, проте, як вбачається з матеріалів справи, 15 листопада 2024 року представник позивача Мосійчук А.І. за довіреністю, подала через підсистему «Електронний суд», заяву про усунення недоліків, до якої долучила уточнену позовну заяву, підписану директором ТОВ «Укр Кредит Фінанс», що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині. 
Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
В апеляційній скарзі боржник вказує, що оформлення кредитної лінії здійснювалось 11 серпня 2023 року строком на 14 днів (до 24 серпня 2023 року), тіло кредиту становить 10800 грн., відповідач не була обізнана про інші умови щодо строку дії договору в 300 днів, відповідно вважає, що нарахування відсотків поза межами 14-денного терміну є неправомірним. Відповідно погоджується з нарахованими процентами за користування кредитом у заявлений нею строк в розмірі 2572,03 грн., що разом складає заборгованість в сумі 13372,03 грн.
Зі змісту апеляційної скарги колегія суддів вбачає, що ОСОБА_1 , визнає факт укладення нею 11 серпня 2023 року кредитного договору з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на суму 10800 грн., однак не погоджується зі строком дії цього договору та сумою нарахованих позивачем відсотків.
Відповідно, посилання апелянта на недоведеність отримання відповідачем кредитних коштів протирічать позиції, викладеній вище, та не беруться судом до уваги.
Отже, у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка за розрахунками позивача станом на 8 серпня 2024 року становить суму 54 000. грн., з яких: заборгованість за кредитом - 10 800 грн., заборгованість по відсоткам - 48 146, 40 грн. і заборгованість по комісії в сумі 1 620 грн..
Договором від 11 серпня 2023 року визначено наступні умови: сума кредиту становить 10 800 грн. дата надання кредиту 11 серпня 2023 року (п.4.1); базовий період складає 14 днів (п.4.4); стандартна процентна ставка 1,5 % за кожен день користування кредитом (п. 4.6); комісія 15 % від суми кредиту (п. 4.7); строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику 300 календарних днів. Дата повернення кредиту 5 червня 2024 року, строк дії договору є рівним строку кредитування (п. 4.9).
Апелянтом не оскаржується факт укладення цього договору, крім того в матеріалах справи наявна надана АТ КБ «Приватбанк» інформація про перерахування коштів 11 серпня 2023 року від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на рахунок ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , що відповідає номеру рахунку, зазначеному у кредитному договорі).
Крім того, у позовній заяві вказано, що позивач застосував до позичальника програму лояльності та списав ОСОБА_1 , заборгованість за комісією та відсотками у сумі 6566,40 грн.
Таким чином, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 : прострочену заборгованість за кредитом 10800 грн., прострочену заборгованість за процентами 43200 грн., що разом складає суму 54000 грн.
Згідно умов договору відсотки за 300 днів користування кредитом становить 48600 грн. (10800 грн. x 1,5 % x 300). Оскільки суд розглядає справу в межах позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не обґрунтовано належними доказами безпідставності рішення суду першої інстанції, а викладені в ній доводи зводяться до незгоди з такими. 
Посилання на те, що ОСОБА_1 , вважала строк кредитування 14 днів, а не 300 днів, не спростовує факту укладення нею 11 серпня 2023 року кредитного договору з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора, який нею не оспорювався та недійсним не визнавався. Договором визначений строк кредитування 300 днів і саме за цей період позивачем нараховані відсотки у розмірі, який погодили сторони. Базовий період сплати відсотків, який складає 14 календарних днів, не є строком кредитування, який за умовами договору складає 300 днів.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, колегія суддів вважає позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості в загальному розмірі 54000 грн. обґрунтованими.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а зводяться до незгоди з такими, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Усенком Антоном Володимировичем, залишити без задоволення.
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 3 ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус