Справа № 752/27149/25 
Провадження № 2/752/2644/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

16 квітня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі: головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Касаткіної А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ломоносова 83А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 21.10.2025 року зі сплати платежів та щомісячних внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій в загальній сумі 18 855,78 грн. та судові витрати.
Посилається в позові на те, щопочинаючи з 01 травня 2017 року ОСББ «Ломоносова 83А» здійснює управління і забезпечує належну експлуатацію будинку за адресою АДРЕСА_1 . 
Протоколом № 1 установчих зборів ОСББ від 11.06-26.06.2016 року було затверджено Статут ОСББ «Ломоносова 83А».
За інформаційною довідкою № 432850481 від 25.06.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач - ОСОБА_1 .
Відповідно до Довідки про наявність заборгованості від 21жовтня 2025 року, виданої ОСББ «Ломоносова 83А» по о/р 83а2105, станом на 21.10.2025 р. заборгованість Відповідача перед ОСББ «Ломоносова 83А» по сплаті платежів та щомісячних внесків на утримання будинку, споруд та прибудинкових територій становить 18 855,78 грн. 
Відповідач заборгованість на даний час не сплатив, ніякої комунікації з ОСББ не здійснює, що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, наслідком чого є порушення права ОСББ «Ломоносова 83А» на своєчасне одержання внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території.
З урахуваням цього, просить задовольнити позов .
Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження в справі.
На адресу суду повернулися конверти із копією ухвали про відкриття провадження у справі, які направлялися відповідачу.
Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву.
Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
З урахуванням цього суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
В будинку створено та діє Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ломоносова 83А».
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» основним видом економічної діяльності є комплексне обслуговування об`єктів.
Протоколом № 1 установчих зборів ОСББ від 11.06-26.06.2016 року було затверджено Статут ОСББ «Ломоносова 83А».
Відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. 
Статтею 10 даного Закону визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори.
Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, в тому числі :
1) питання про використання спільного майна; 
2) визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; 
3) прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд. 
Відповідно до протоколу Загальних зборів ОСББ «Ломоносова 83А» №1 від 11 лютого 2017 року, затверджено розмір щомісячного внеску на утримання будинку, споруд та прибудинкових територій в розмірі 5,80 грн за 1 кв. м. від загальної площі квартири.
Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.
Відповідно до наданої позивачем довідки про нарахування та сплату коштів за житлово-комунальні послуги станом на 21 жовтня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем по сплаті щомісячних платежів на утримання будинку, споруд та прибудинкових територій становить 18855,78 грн.
Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. 
Перелік житлово-комунальних послуг визначено статтею 5 Закону.
За змістом ч. 1 ст. 16 Закону надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно.
Таким чином, відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послугє: споживачі (індивідуальні та колективні);  управитель; виконавці комунальних послуг.
Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. 
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі.
Це відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, Верховним Судом від 02 березня 2018 року в справі №915/89/16, 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц / провадження № 14-280цс18/ які, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, мають враховуватися судом.
В порушення вимог закону відповідач плату за надані послуги вносить не в повному обсязі, що привело до виникнення заборгованості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Виходячи з того, що відповідач не вносить плату за надані послуги, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача. 
Суд звертає увагу на те, що доказів на спростування зазначеного розрахунку зі сторони відповідача суду не надано, як і не надано доказів про належну сплату внесків або ж погашення суми заборгованості, а тому суд приймає цей розрахунок, як належний доказ, який підтверджує розмір боргу відповідача перед позивачем.
Суд при цому також враховує, що відповідно до ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» особа, яка не отримує житлово-комунальних послуг або вони є неналежної якості, має право звернутися до суб`єкт господарювання та складання відповідного акту - претензії. 
Акт-претензія - це документ встановленої форми, що складається споживачем при перерві в наданні житлово-комунальних послуг, їх ненаданні або наданні не в повному обсязі, та який є підставою для здійснення перерахунку суми оплати за них. 
Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.
З матералів спрви вбачається, що відповідач з претензіями про ненадання послуг чи їх неякісність відповідач не звертався.
При вирішенні спору суд також враховує наступне.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. 
Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача.
Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. 
Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. 
Звертаючись до суду, позивачем були надані докази обставинам, приведеним у позові.
В свою чергу, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав і заборгованості за надані послуги та її розміру не спростував.
З урахуванням цього суд приходить до висновку про доведеність суми завданих позивачу збитків та їх стягнення. 
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України во витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
На підтвердження факту надання правової допомоги та розміру витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено: копію договору про надання правничої допомоги від 15 липня 2025 року, додаткову угоду № 5 від 15 липня 2025 року до договору № 1/цп, акт №1/105 приймання- передачі наданих послуг та платіжну інструкцію № 2452 від 23 жовтня 2025 року на суму 4000 грн.
Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Відповідно до п.п.6, 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.
З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
При визначенні розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню на користь відповідача, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постановіВеликої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Разом з тим, відповідач з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу до суду не звертався.
Враховуючи викладене вище, предмет спору сторін та складність справи, характер та обсяг виконаної роботи адвокатом, принцип співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, предмет позову, суд приходить до висновку про стягнення витрат на правничу допомогу у у розмірі 2000,00 грн.
В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 3028,00грн.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 322, 509, 526, 625 ЦК України, Законом України» Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Законом України» Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 133, 141, 259, 263 - 266, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ломоносова 83А» заборгованість внесків з утримання будинку, споруд та прибудинкових територій в розмірі 18855, 78 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ломоносова 83А» судовий збір в сумі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ломоносова 83А» код ЄДРПОУ: 40664448, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ломоносова, 83-А.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         К.В. Машкевич