Справа № 638/7023/26
н/п 1-кп/638/1566/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року   	м. Харків	

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження № 12026226240000171 стосовно
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, 
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення – кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.
Зокрема, ОСОБА_2 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. 
До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані:
1) письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні;
2) письмова заява законного представника потерпілого ОСОБА_4 та неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні;
3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості; 
4) цивільний позов у кримінальному провадженні, у якому ОСОБА_5 просить стягнути з ОСОБА_2 суму моральної шкоди у розмірі 15000 грн.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
На підставі частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, судом досліджено пояснення неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ; протокол допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 від 17.03.2026; виписка № 4562 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого; протокол проведення слідчого експерименту від 18.03.2026; висновок експерта № 09-365/2026; диск з відеозаписами з назвою: ""Драка біля Каразіна 1" та "Драка біля Каразіна 2" та протокол огляду вказаного диску від 19.03.2026; протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_6 від 17.03.2026; протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_7 від 18.03.2026; протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 23.03.2026; протокол допиту свідка від 23.03.2026; протокол допиту свідка від 20.03.2026; протокол допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 від 24.03.2026 та диск до нього; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2026; протокол додаткового допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_6 від 26.03.2026 та диск з відеозаписом до нього; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2026; протокол додаткового допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_7 від 27.03.2026 та диск з відеозаписом до нього; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.03.2026; протокол додаткового допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 30.03.2026; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.03.2026; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 31.03.2026; копія журналу реєстрації амбулаторних пацієнтів за 2026 рік; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 31.03.2026; медична документація на ім`я ОСОБА_5 ; висновок експерта № 09-441/2026; протокол допиту підозрюваного від 01 квітня 2026 року.
1. Формулювання обвинувачення із зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження. 
14.03.2026 приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_2 разом з компанією своїх знайомих перебував у міському саду ім. Т.Г. Шевченка, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 35, де в цей момент, неподалік від них, разом зі своїм товаришем знаходився неповнолітній потерпілий - ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . У ході відпочинку в міському саду ім. Т.Г. Шевченка, ОСОБА_2 використовуючи малозначний привід, усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві правила поведінки, моралі, із хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, прагнучи самоствердитись за рахунок приниження іншої особи, підбіг до неповнолітнього ОСОБА_5 , який стояв неподалік, та безпричинно, кулаком правої руки, наніс один удар в обличчя потерпілого, в область лівого ока.
Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, проявляючи своє зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моралі, діючи умисно, з особливок зухвалістю, усвідомлюючи свою явну фізичну перевагу над неповнолітнім потерпілим ОСОБА_2 не зупинився на вчиненому та, використовуючи прийоми боротьби, повалив ОСОБА_5 на землю, де охопивши обома руками потерпілого за тулуб, почав утримувати останнього на землі та наносити йому удари кулаками по голові. Після спроби потерпілого піднятися з землі, ОСОБА_2 , в черговий раз використовуючи прийоми боротьби, перекинув ОСОБА_5 через себе на землю. Протиправні дії ОСОБА_2 тривали приблизно дві хвилини та були зупинені охоронцями саду.
Своїми хуліганськими діями ОСОБА_2 грубо порушив громадський порядок, спокій сторонніх громадян та спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові, синців на обличчі, які згідно висновку експерта № 09-441/2026 від 31.03.2026 відносяться до легких тілесних ушкоджень, відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995.
2. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Отже, ОСОБА_2 винний у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України – грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
3. Оцінка встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України – хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю..
Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.
5. Мотиви призначення покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують покарання – щире каяття.
Отже, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований.
Також суд вважає, що ОСОБА_2 характеризує той факт, що ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2024 року було закрито кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. 
Окрім того, суд зважає на те, що обвинувачений просить у заяві про визнання своєї винуватості призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду. 
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у вигляді пробаційного нагляду з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 Кримінального кодексу України.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Окрім того, під час вивчення особи засудженого судом було встановлено, що ОСОБА_2 офіційно непрацевлаштований. Тому, зважаючи на обставини вчинення ним злочину - з особливою зухвалістю, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_2 також додаткові обов`язки, передбачені ч. 3 ст. 59-1 Кримінального кодексу України.
6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Разом з обвинувальним актом до суду було подано цивільний позов від потерпілого ОСОБА_5 , підписаний ОСОБА_5 та його законним представником ОСОБА_4 , у якому ОСОБА_5 просить стягнути з ОСОБА_2 суму моральної шкоди у розмірі 15000 грн..
Позов обгрунтовано обставинами вчиненння ОСОБА_2 кримінального правопорушення, обставини вчинення якого були встановлені у обвинувальному акті, зазначає, що протиправними діями ОСОБА_2 йому були завдані тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на голові і обличчі, зазначає, що такими своїми діями ОСОБА_2 завдав йому моральну шкоду, яку оцінює у 15000 грн.
ОСОБА_2 відзиву на позов не надав.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Частиною 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Оскільки вина ОСОБА_2 у вчиненні хуліганських дій, якими було завдано шкоду здоров`ю неповнолітнього ОСОБА_5 , доведена, і такими своїми діями ОСОБА_2 вочевидь спричинив моральні страждання ОСОБА_5 , то суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, процесуальні витрати відсутні, запобіжні заходи не застосовувалися.
Керуючись ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді у виді пробаційного нагляду строком на 5 (п`ять) років.
Покласти на  ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки визначені ч. 2 ст. 59-1 КК України, а саме:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч. 3 ст. 59-1 Кримінального кодексу України покласти на  ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткові обов`язки: 
1) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);
2) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_2  на користь ОСОБА_5 15000 грн 00 коп. (п`ятнадцать тисяч грн 00 коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Речові докази: диск DVD-R фірми HP 4.7 Gb 120 min_ залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя   ОСОБА_1