САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/3/26 
Провадження №2/726/157/26 
Категорія 40 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: 
головуючого судді Асташева С. А.,
з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

У С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
До Садгірського районного суду м. Чернівці позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», від імені та в інтересах якого діє представник Щербань Владислава Сергіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у якому представниця позивача просить суд стягнути із відповідачки на користь позивача загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1382-7952 від 18.04.2024 в розмірі 85 137,28 грн, а також судові витрати у справі.
Представниця позивача вказує, що 18.04.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і Гребенчук М.М. за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації із використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1382-7952 на виконання якого позичальниці було надано одноразовий ідентифікатор для підписання такого договору та відбулося ознайомлення із правилами відкриття кредитної лінії.
Відповідно до кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 15 000 грн, строк кредитування – 300 днів, базовий період – 10 днів, знижена % ставка – 2,5 % в день, стандартна % ставка – 2,50 % в день. Додатковою угодою № 1 від 19.04.2024 сторони домовилися про надання додаткових коштів у кредит у сумі 4 200,00 грн.
Також позивач вказує, що він, як кредитодавець, взяті на себе зобов`язання в повному обсязі виконав, надав відповідачці кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди № 1. Однак відповідачка, підтвердивши виникнення своїх зобов`язань, не скористалася правом відмовитися від договору, протягом 14 денного терміну та в кінцевому підсумку не повернула в повному обсязі кредит та не виконала свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем.
Таким чином, станом на 10.11.2025, загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить 105 783,25грн, яка складається з:
-простроченої заборгованості за кредитом – 12 861,08 грн;
-простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 92 922,17 грн.
Разом із тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальниці Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальниці за нарахованими процентами у загальній сумі 20 645,97 гривень за умови погашення Позичальницею решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 85 137,28 гривень. 
Враховуючи вищезазначене, позивач, як кредитодавець, просить суд у цьому позові стягнути з відповідачки, як позичальниці, не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме 85 137,28 грн, яка складається з:
-простроченої заборгованості за кредитом – 12 861,08 грн;
-простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 72 276,20 грн.
Звертає увагу суду і на те, що у разі здійснення позичальницею часткового погашення кредитної заборгованості за Кредитним договором у розмірі, який дорівнює сумі заявлених позивачем у цій позовній заяві позовних вимог та компенсації суми судового збору, сплаченої за подачу позовної заяви, кредитодавцем буде здійснено списання залишку заборгованості за Кредитним договором у сумі 20 645,97 гривень, а дію Кредитного договору - припинено у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу позичальниці.
Від відповідачки ОСОБА_1 відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Позовну заяву сформовано в системі «Електронний суд» 30.12.2025.
Згідно із відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовна заява 02.01.2026 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А.
Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 05.01.2026, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки у справі, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, судове засідання призначено на 02.02.2026 та у зв`язку із неявкою відповідачки відкладено на 16.02.2026 та 02.03.2026.
18.02.2026 відповідачка скерувала заяву у якій просила врахувати її складене матеріальне становище та наявність на утриманні новонародженої дитини. У разі задоволення позову просила зменшити розмір штрафних санкцій та надати можливість виконання рішення частинами.
02.03.2026 скерувала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із чим судове засідання відкладено на 16.03.2026.
16.03.2026 ОСОБА_1 скерувала заяву у якій просила розглянути справу за її відсутності. Просила врахувати її складене матеріальне становище та наявність на утриманні новонародженої дитини (подала копію свідоцтва про народження дитини). У разі задоволення позову просила зменшити розмір штрафних санкцій та надати розстрочку виконання рішення суду строком на 12 місяців з можливістю сплати частинами.
Від позивача разом із позовом надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі представника, проти заочного рішення не заперечив. 
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити відповідне рішення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.
Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося.
Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд доходить таких висновків.
Фактичні обставини встановлені судом.
Суд встановив, що 18.04.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (як кредитодавцем) і ОСОБА_1 (як позичальницею) за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем позивача, в рамках якої реалізуються технології обробки інформації із використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1382-7952 продукту «CreditKasa», згідно із яким кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника, шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому договором.
Згідно з умовами Договору загальний розмір кредиту (сума) – 15 000,00 грн, строк кредитування – 300 днів, дата видачі кредиту – 18.04.2024, дата повернення кредиту – 11.02.2025, базовий період – 10 днів, знижена та стандартна % ставка – 2,50 % за кожен день користування Кредитом. 
Орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 127 500.00 грн. та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом.
Згідно з п.5.1 Договору позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю отриманий кредит в останній календарний день строку кредитування, вказаний у п. 4.12. Договору, а саме до 11.02.2025, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у правилах.
Відповідно до п. 3.6 Договору кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у Договорі, на банківський рахунок Позичальника шляхом використання вказаних Позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошових коштів у розмірі визначеному Договором, здійснюється Кредитодавцем безпосередньо після укладення Сторонами Договору та надіслання Позичальнику примірнику (оригіналу) Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа.
Договір підписаний ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля):C9222.
У додатках до Договору міститься Паспорт споживчого кредиту Таблиця обчислення вартості кредиту, які також підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
19.04.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (як кредитодавцем) та ОСОБА_1 (як позичальницею) укладено Додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1382-7952, відповідно до якої сторони погодили надання додаткових грошових коштів у кредит у розмірі 4 200,00 грн.
Додаткова угода підписана ОСОБА_1 із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля):А9173.
Позивач долучає до позову Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa».
Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), передбачають процес надання кредиту розпочинається зі здійснення позичальником реєстрації в ІТС чи вході позичальника до особистого кабінету з допомогою одноразового ідентифікатора. Введенням одноразового ідентифікатора позичальник підтверджує: надання згоди на обробку його персональних даних, ознайомлення із актуальною версією Правил відкриття кредитної лінії, Паспорту споживчого кредиту, інформацією про послуги з кредиту.
Заявник (клієнт) створює заявку на отримання кредиту, потім отримує дзвінок від співробітника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», проходить перевірку та надає сканкопії документів, потім отримує рішення кредитора щодо можливості надання кредиту та при позитивному рішенні отримує доступ до особистого кабінету в якому ознайомлюється із офертою щодо укладення договору. Клієнт самостійно вносить номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит та після прийняття оферти клієнту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору.
Після підписання кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора інформаційно-телекомунікаційна система кредитора, в автоматичному режимі направляє екземпляр кредитного договору, Правила та інші супутні документи, а також система в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами вказаними клієнтами.
Позивач вказує, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Таким чином, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку.
Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) підтверджує видачу відповідачці кредитних коштів на картковий рахунок вказаний відповідачкою в особистому кабінеті довідкою про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019, відповідно до якої від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі Договору № 1382-7952 від 18.04.2024, здійснив видачу кредиту у розмірі 15 000, 00 грн на картку НОМЕР_1 платіж № 2451595030 від 18.04.2024, а також видачу кредиту у розмірі 4 200, 00 грн на картку НОМЕР_1 , платіж № 2451915476 від 19.04.2024.
Також долучає відповідні квитанції системи платежів LiqPay про здійснені операції з видачі кредитних коштів.
Відповідно до даних Розрахунку заборгованості за договором № 1382-7952 від 18.04.2024 у ОСОБА_1 наявна заборгованість, станом на 10.11.2025, у розмірі 105 783,25грн, яка складається з:
-простроченої заборгованості за кредитом – 12 861,08 грн;
-простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 92 922,17 грн.
Позивач долучає до матеріалів справи долучено Правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», відповідно до яких Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».
Відповідачка надала копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Вирішуючи заявлені вимоги, суд враховує, що згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно із ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (ст. 12 цього Закону).
У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором.
Під час укладення Договору про відкриття кредитної лінії № 1382-7952 від 18.04.2024 та додаткової угоди № 1 від 19.04.2024 сторони досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та визначили: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.
ОСОБА_1 не заперечила факту кладення кредитного договору та отримання кредитних коштів.
ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до ліцензії виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Таким чином, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. 
Факт надання кредитних коштів (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК») підтверджено документально, відповідними квитанціями, які свідчать про перерахування коштів у сумі 15 000 грн та 4 200 грн від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay.
Також суд зауважує, що відповідачка здійснила часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №1382-7952 від 18.04.2024, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості за кредитним договором.
Сплачуючи кредит, відповідачка вчинила конклюдентні дії, що свідчать про прийняття укладеного Кредитного договору, який створив для неї певні цивільні права та обов`язки, частину з яких було реалізовано. Це відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у Постанові від 23.12.2020 у справі №127/23910/14-ц, відповідно до якої: «часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу».
В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, а саме не здійснила погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед позивачем.
Позивач здійснює лише нарахування процентів за користування кредитом в строк договору, що погоджений між сторонами та не здійснює будь-яких інших нарахувань (штраф, пеня) за порушення умов договору.
Розмір заборгованості визначено станом на 10.11.2025, однак нарахування процентів здійснено позивачем у межах строку кредитування, тобто до 11.02.2025.
Однак перевіряючи дійсність проведеного розрахунку заборгованості суд вважає, що вимоги кредитного договору у яких встановлено денну процентну ставку у 2,5 % є нікчемними у поряду ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з положеннями частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року, статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%».
Пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Враховуючи, що спірний кредитний договір укладений 18.04.2024, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування».
Разом з цим пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5 %; протягом наступних 120 днів – 1,5%.
Оскільки Закон України № 3498-ІХ набрав чинності 24 грудня 2023 року та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період з 24 грудня 2023 року до 22 квітня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки складає 2,5 %, в період з 22 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року – 1,5 %, а з 20 серпня 2024 року – 1 %.
Отже, на підставі частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тобто з 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої статті 8 не може перевищувати 1%.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту.
Таким чином розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 18.04.2024 року у частині нарахування процентів за користування кредитом повинен бути здійснений таким чином.
За період з 18.04.2024 до 21.04.2025 розмір процентів залишається на рівні визначеного у договорі 2,5 %, однак з 22.04.2024 до 28.04.2024 такий розмір процентів може бути на рівні - 1,5 %.
Таким чином за період з 18.04.2024 до 19.04.2025 позивач визначив у розрахунку заборгованості - 2,5 % (375,00 грн) – 375,00 грн, які погашені позивачкою (про що вказано у розрахунку заборгованості.
У зв`язку із укладенням додаткової угоди 19.04.2024, збільшується основний борг – 16595 грн, та за період з 19.04.2024 до 21.04.2025 сума процентів залишається 2,5 % (414,88 грн) – 1 244, 64 грн (3 дні х 414,88 грн);
Однак у період з 22.04.2024 до 27.04.2024 – розмір процентів може бути лише 1,5 % (248,93 грн, оскільки сума боргу 16 595 грн), а тому заборгованість за процентами становить 1749,51 грн (7 днів х 248,93 грн).
У розрахунку зазначено, що 27.08.2024 та 28.04.2024 відповідачка здійснила дві оплати у рахунок погашення заборгованості 1193,92 грн та 6 688,80 грн, разом 7882,72 грн.
У період з 19.04.2024 до 28.04.2024, як зазначено вище, розмір непогашеної заборгованості ОСОБА_1 за процентами становить 3243,08 грн (1 244, 64 + 1749,51+ 248,93 за 28.04.2024) та основна сума боргу 16 595 грн. 
У зв`язку із оплатою 7 882,72 грн ОСОБА_1 погасила усі проценти за договором (оскільки першочергово погашаються проценти за договором), а решта суми (4640,64 грн) пішли на погашення основної суми боргу.
Таким чином 29.04.2024 непогашена заборгованість ОСОБА_1 становила 11 954, 36 грн, що складалася із основної суми боргу. 
У період з 29.04.2024 до 19.08.2024 максимальний розмір процентів 1,5 % (179,31 грн, оскільки сума боргу 11 954, 36) – 20 082,72 грн (112 днів х 179,31 грн).
У період з 20.08.2024 до 11.02.2025 - максимальний розмір процентів 1 % (119,54 грн, оскільки сума боргу 11 954, 36) – 21 039,04 грн (176 днів х 119,54 грн).
Отже станом на 11.02.2025 (дату закінчення строку кредитування) непогашена заборгованість ОСОБА_1 становила 53 076,12 грн, що складається з:
-простроченої заборгованості за кредитом – 11 954,36 грн;
-простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 41 121,76 грн (20 082,72 + 21 039,04).
Таким чином суд не погоджується із доводами позивача, що загальний розмір заборгованості відповідачки за Кредитним договором становить 105783,25 гривень.
Однак у позові позивач заявляє до стягнення не повну суму заборгованості за відсотками, а лише у розмірі 72276,20 грн, а суд розглядає справу лише в межах позовних вимог, розмір яких не вправі збільшувати за своєю ініціативою.
Позивачем прийнято рішення про застосування до позичальниці ОСОБА_1 програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами на суму 20645,97 грн.
Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.
Аналіз статті 605 ЦК України свідчить, що під прощенням боргу розуміють звільнення кредитором боржника від виконання обов`язку, що на ньому лежить, повністю або частково. За загальним правилом, прощенням боргу втілюється в односторонньому правочині. Хоча сторони договору не позбавлені можливості укласти договір про прощення боргу.
У цій справі прощення боргу втілене в односторонньому правочині кредитора. Недійсність такого одностороннього правочину законом прямо не встановлена, а тому в аспекті положень частини 1 статті 204 ЦК України такий правочин є правомірним, якщо він не визнаний судом недійсним.
Зазначений висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 січня 2023 року у справі № 758/2990/17 (провадження № 61-6756св22).
З урахуванням викладеного, загальна сума заборгованості за процентами підлягає зменшенню на суму прощеного боргу і становить 20475 гривень 79 копійок (41121,76 – 20645,97).
Заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1382-7952 від 18.04.2024 складає 32 430,15 грн, з яких 11954,36 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 20 475,79 - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Висновки суду.
Враховуючи наведені вище обставини та законодавство, яке регулює кредитні та зобов`язальні правовідносини, дослідивши матеріали справи суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідачка не виконує свої грошові зобов`язання, суд вважає, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення, а з відповідачки потрібно стягнути на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №1382-7952 від 18.04.2024 у розмірі 32 430,15 грн.
Щодо клопотання відповідачки про розстрочку виконання рішення суду.
Відповідно до п.2 ч.7 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення суду у разі необхідності може бути вказано про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.
Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні (ч.1 ст. 267 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Чинне цивільно-процесуальне законодавство України пов`язує відстрочення виконання рішення суду з наявністю виключних обставин.
Як на підставу для відстрочення виконання рішення суду заявник посилається на те, що їх фінансове становище не дозволяє наразі виплатити заборгованість із заробітної плати, однак розстрочити виконання рішення на 12 місяців.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. ст.76-83ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З системного аналізу вказаної норми вбачається, що підставою для розстрочки, відстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.
Питання про задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.
Надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява № 22774/93, пункт 74).
Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 920/199/16.
Відповідачка не подала доказів щодо виникнення виключних обставин в розумінні ст. 435 ЦПК України, які б давали підстави для відстрочки та розстрочки виконання рішення суду, а наведені підстави (наявність на утримання дитини) не може бути визнаною такою, що вказує на необхідність відповідного відстрочення та розстрочення.
Тобто, ОСОБА_1 не обґрунтовано винятковості випадку, у зв`язку з яким можливо відстрочити та розстрочити виконання вказаного рішення суду, не зазначено достатніх обставин, які б свідчили про істотне ускладнення виконання рішення, а відтак, і про необхідність відстрочення такого.
Складне фінансове становище не свідчить ні про винятковість, ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не може бути підставою для відстрочки та розстрочки виконання рішення суду. Оскільки відповідачка у своїй заяві не заперечує того факту, що вказаний спір виник з її вини, вказує на складний фінансовий стан, однак документів які б підтверджували фінансовий стан, витрати, наявність чи відсутність іншого доходу до суду не були надані.
Враховуючи те, що відстрочка та розстрочка може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим, а також те, що ОСОБА_1 не подано жодних належних допустимих доказів щодо свого тяжкого фінансово-матеріального стану з яких можна було б побачити її реальний фінансовий стан. Нових обставин та доказів, які б підтверджували нездатність щодо виконання судового рішення до суду подано не було. Тому, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви відповідачки потрібно відмовити.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем, при зверненні до суду в електронній формі, сплачено судовий збір із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тобто з у розмірі 2 422 гривні 40 копійок (платіжна інструкція № 12684 від 24 грудня 2025 року).
Позов заявлено всього на суму 85 137,28 грн, а задоволено на суму 32 430,15 грн, тобто на 38,09 % (32 430,15 грн х 100 % / 85137,28 грн).
Оскільки позовні вимоги задоволено частково на 38,09 %, із відповідачки на користь позивача потрібно стягнути 922,69 грн (2422,40 х 38,09 %) судового збору.
На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610 - 612, 625, 633-634, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407 м. Київ, 01133, суму заборгованості за Кредитним договором № 1382-7952 від 18.04.2024 в розмірі 32 430 (тридцять дві тисячі чотириста тридцять) гривень 15 копійок, з яких:
-прострочена заборгованість за кредитом – 11 954,36 гривень;
-прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 20 475,79 гривень.
Відмовити в іншій частині позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» код ЄДРПОУ: 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407 м. Київ, 01133, понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 922 (дев`ятсот двадцять дві) гривні 69 копійок.
Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників процесу:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407 м. Київ, 01133.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя 	С. А. Асташев