Справа № 522/14675/25
Провадження № 1-кп/522/2046/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року    м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025162510000854 від 13.06.2025 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця  м.Єревана, Республіки Вірменія, вірменина, громадянина Республіки Вірменії, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 
за участю учасників судового провадження:
прокурора - ОСОБА_4 , 
обвинуваченого - ОСОБА_3 , -
суд,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_5 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, 08.06.2025р., в період часу з 21:20 год. по 21:32 год., перебуваючи у Луна-парку «Одеса», що у центральному парку культури і відпочинку ім. Т.Г. Шевченка, помітивши у тирі на стійці для здійснення пострілів мобільний телефон марки «iPhone» моделі «15», у корпусі чорного кольору та реалізуючи раптово виниклий, корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що його дії непомітні для сторонніх осіб, таємно зі стійки викрав мобільний телефон марки «iPhone» моделі «15», у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 об`ємом пам`яті на 128 Гб, що був у різнокольорову чохлі, який не становить матеріальної цінності для потерпілого, із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , яка не становить матеріальної цінності для потерпілого, після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 16918 гривень 40 копійок.
Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті та пояснив, що він, 08.06.2025р., приблизно о 21:30год., перебуваючи у Луна-парку «Одеса», розташованому у парку ім. Т.Г. Шевченка, зі стійки тиру таємно викрав мобільний телефон марки «iPhone» моделі «15», який належав потерпілому ОСОБА_6 , спричинивши йому майнову шкоду на загальну суму 16918 гривень 40 копійок, яку відшкодував останньому шляхом повернення викраденого майна. У скоєному щиро покаявся, просив суд суворо його не карати, оскільки зробив для себе належні висновки. 
Потерпілий ОСОБА_6 , та його законний представник ОСОБА_7 просили розгляд справи проводити у їх відсутності та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання на розсуд суду. 
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.
З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_3 за встановлених судом обставин за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та його винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення вважає доведеною.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, неодружений, офіційно не працевлаштований, а також стан його здоров`я, а саме наявність ряду хронічних захворювань, гіпертонічної хвороби ІІ ст, ішемічну хворобу серця, дифузний кардіосклероз. Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст.65КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, обставини його вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.
Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, добровільно відшкодував потерпілому матеріальну шкоду, шляхом повернення викраденого майна, відсутність у потерпілого вимог майнового характеру до обвинуваченого та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення та наслідки, які настали в результаті його вчинення, враховуючи його поведінку після вчинення злочину, та під час судового провадження, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного.
Цивільний позов по справі заявлений не був.
Питання речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 75, 76 КК України, ст.ст. 368-371, 373-376, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити  ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_3 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 10 квітня 2026 року.
Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме: мобільний телефон марки «iPhone» моделі «15», у корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 об`ємом пам`яті на 128 Гб, що був у різнокольорову чохлі, вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: