Справа № 420/29359/25
Провадження №2-а/522/174/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
27 серпня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлення звернення до звернення до Національної поліції щодо необхідності адміністративного затримання та доставлення до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та направити спростування до органів національної поліції щодо необхідності його адміністративного затримання та доставлення до найближчого ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 відкрито провадження по справі.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 року справа передана за підсудністю до Приморського районного суду міста Одеси.
Справа 30.10.2025 надійшла до Приморського районного суду м.Одеси та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана судді Абухіну Р.Д.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.11.2025 справу прийнято до провадження, судове засідання призначене на 25.11.2025.
14.11.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшов відзив згідно якого заперечують проти позову, посилаючись на те, що позовні вимоги стосуються процесуальних питань притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення, тоді як єдиним випадком передбаченим КАС є оскарження рішення про притягнення до адміністративної відповідальності в порядку визначеному ст.286 КАС України, тобто, на переконання відповідача, заходи забезпечення у справах про адміністративні правопорушення так само як і протокол про адміністративне правопорушення окремому оскарженню не підлягають.
Тобто, з відзиву вбачається, що постанова, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не приймалась.
У зв`язку з чим, суд дійшов, що спір предметно підсудний Одеському окружному суду та ухвалою від 25.11.2025 адміністративну справу направлено за підсудністю до Одеського окружного адміністративного суду
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.01.2026 повторно направлено адміністративну справу за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.02.2026 Прийняти до провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 , категорія обліку військовозобов`язаний, що підтверджується його електронним військово-обліковим документом сформованим через застосунок Резерв+.
Після оновлення облікових даних у застосунку «Резерв+» позивач дізнався, що ним нібито було порушено правила військового обліку, через начебто не проходження (відмову від проходження ВЛК) ця інформація відображена в його електронному військово-обліковому документі та наявна відмітка про те, що позивача розшукує ТЦК з 07.03.2025 року та з вказано дати ТЦК звернулось до Нацполіції, для доставлення з метою складання протоколу.
Зазначає, що позивач жодним чином не повідомлявся відповідачем про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення (якщо такий було складено), не повідомлявся про розгляд справи про адміністративне правопорушення (про дату та час такого розгляду) відносно себе, не повідомлявся про винесення керівником відповідача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Жодних документів (протоколу, постанови, матеріалів справи про адміністративне правопорушення) щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача особисто під підпис та поштою не отримував.
За останній рік позивач в приміщенні ТЦК не перебував, Жодної повістки ані на уточнення даних, ані на проходження ВЛК не отримував, повідомлення про наявність будь-якого поштового відправлення або повідомлення від Укрпошти, чати месенджера не отримував.
Позивач не погоджується з діями ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення позивачем правил військового обліку, оскільки відповідач вніс да Реєстру неправдиві відомості про позивача, який не змінював місце проживання та д адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку на притягався.
Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні д Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.
Враховуючи, що справа надійшла до суду за підсудністю, з огляду на приписи ч. 1 ст. 30 КАС України, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.02.2026 справу прийнято до, справа призначена до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін та призначенням судового засідання.
У судове засідання 20.04.2026 учасники справи не з`явились.
Представник позивача 20.04.2026 подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та без участі позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився.
Згідно наданого 14.11.2025 відзиву, відповідача заперечував проти позову, посилаючись на те, що позовні вимоги стосуються процесуальних питань притягнення до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення, тоді як єдиним випадком передбаченим КАС є оскарження рішення про притягнення до адміністративної відповідальності в порядку визначеному ст.286 КАС України, тобто, на переконання відповідача, заходи забезпечення у справах про адміністративні правопорушення так само як і протокол про адміністративне правопорушення окремому оскарженню не підлягають.
Також, з відзиву вбачається, що постанова, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не приймалась.
Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступного висновку.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався.
Засади оборони України, а також повноваження органів державної влади, основні функції та завдання органів військового управління, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, обов`язки підприємств, установ, організацій, посадових осіб, права та обов`язки громадян України у сфері оборони визначаються Законом України «Про оборону України».
Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено: особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (надалі по тексту Закон України № 3543-XII).
Згідно зі ст. 1 Закону України №3543-ХІІ особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій;
оповіщення - доведення сигналів і повідомлень (директив, розпоряджень) до органів військового управління, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та населення про оголошення мобілізації, виклик громадян до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також вручення (надсилання) повісток громадянам.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України № 3543-ХІІ громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України № 3543-ХІІ у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; місце, день і час явки за викликом; підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; реєстраційний номер повістки; роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Відповідно до п. 41 Постанови № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Частиною 1, 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
За правилами ч. 5 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Кабінет Міністрів України постановою № 1487 від 30.12.2022 затвердив Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі - Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (надалі – Закон № 1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1951-VIII основними завданнями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Частинами 8-9 ст. 5 Закону № 1951-VIII встановлено, що органами ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органи ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів забезпечують ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та актуалізацію його бази даних.
З урахуванням положень вищезазначених норм права, відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних.
До Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ч. 1 ст. 6 Закону № 1951-VIII).
Згідно п. 20-1 ч. 1 ст. 7 Закону № 1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Отже, до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться відомості саме про притягнення до відповідальності за порушення правил обліку.
Суд встановив, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Після оновлення військово-облікового документа в застосунку «Резерв+» 16.08.2025, позивач виявив, що в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів з`явився запис про порушення правил військового обліку.
У матеріалах справи відсутні докази притягнення станом на 16.08.2025 позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 210, 210-1 КУпАП.
Разом з тим, як стверджує позивач та що не заперечено відповідачем, ОСОБА_1 за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів обліковується, як особа, яка вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів - призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП, у зв`язку з порушенням правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є безпідставним та протиправним внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушенням правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають відновленню, шляхом зобов`язання відповідача виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про наявність порушення правил військового обліку щодо позивача.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідач не надав суду доказів правомірності внесення до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
Враховуючи наведені обставини і норми чинного законодавства, а також відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 210, 210-1 КУпАП, а також правомірності внесення до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення позивачем правил військового обліку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 72-77, 79, 90, 139, 205, 242-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 210-1, 235, 245, 247, 252, 268, 280, 283, 293 КУпАП, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним дії ІНФОРМАЦІЯ_6 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), які полягають у внесені до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) правил військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) виключити з Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) правил військового обліку.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя          Р.Д. Абухін
20.04.26