ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/21827/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 року (головуючий суддя Ніколайчук С.В.) 
в адміністративній справі №160/21827/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 13.08.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив:
- визнати дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 неправомірними;
- визнати акт про відмову від отримання повістки від 28.06.2024 року недійсним;
- притягти винних до відповідальності;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 відшкодувати моральну шкоду у розмірі 17 000 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 року в скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання акту про відмову від отримання повістки від 28.06.2024 року недійсним з прийняттям нової постанови в цій частині про закриття провадження у справі. 
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 року залишено без змін.
05.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Заява обґрунтована тим, що у березні 2025 року позивачу стали відомі нові обставини, які є нововиявленими відповідно до ст. 361 КАС України, мають істотне значення для справи та не могли бути відомі мені чи суду на момент розгляду: копія акту про відмову від повістки від 28.06.2024, отримана наприкінці березня 2025 року разом із документами під час оскарження висновку військово-лікарської комісії (далі – ВЛК) від 25.06.2024. 
Ці обставини потребують додаткового дослідження доказів, яке суд першої інстанції не провів. Суд не дослідив достовірність акту від 28.06.2024, порушивши ст. 78 КАС України, не призначивши судову почеркознавчу та хімічну експертизу підписів, не витребувавши пояснень від членів «групи сповіщення» (зокрема ОСОБА_2 ), відео- чи аудіозаписів із кабінету № 15 ТЦК за 28.06.2024, журналів видачі повісток, звітів, наказів про створення «групи сповіщення», даних із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів («Оберіг») і не викликавши свідків зі сторони ТЦК.
Працівник ТЦК помилково долучив копію внутрішнього службового акту, в якій відсутній підпис одного з трьох членів «групи сповіщення» ( ОСОБА_2 ), на відміну від копії, наданої ТЦК до суду. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 160/21827/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено. 
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що по суті всі доводи заявника, викладені ним у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами, фактично зводяться до незгоди з прийнятим судом рішенням та намаганням здійснити переоцінку доказів, проте це також не є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами відповідно частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.
Не погодившись з ухвалою суду від 28.08.2025 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким визнати незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо складання акту від 28.06.2024 та ініціювання мого розшуку як «ухилянта»; визнати акт про відмову від повістки від 28.06.2024 неправомірним; витребувати з матеріалів справи оригінал копії акту від 28.06.2024 (без підпису одного з членів групи оповіщення), який я подав через канцелярію суду першої інстанції вранці 28.08.2025, та надати йому належну оцінку. 
Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що акт від 28.06.2024 має ознаки фіктивності, оскільки він був складений без участі позивача, за відсутності підтвердження факту перебування останнього у місці та часі, зазначених у цьому документі. Ігнорування доводів щодо недопустимості покладення в основу рішення фіктивного документу призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення, що суперечить принципам верховенства права та правової визначеності.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 року, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
Статтею 361 КАС України встановлені підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами.
1. Судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
2. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
3. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.
4. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, якщо існують істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Отже, умовами для перегляду рішення в зв`язку з нововиявленими обставинами є істотність нововиявлених обставин для вирішення спору, існування їх на момент вирішення адміністративної справи та виявлення таких після прийняття рішення зі спору. 
Не відносяться до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову.
Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивач зазначає, що у березні 2025 року позивач отримав копію акту про відмову від повістки від 28.06.2024 року, у якій відсутній підпис одного з трьох членів групи сповіщення, а отже останній, на думку заявника, є недійсним.
Надаючи оцінку зазначеним доводам, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що за замістом мотивувальної та резолютивної частини постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 27.02.2025 року при перегляді рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 року, судом апеляційної інстанції було скасовано рішення суду першої інстанції в частині та закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо недійсності акту про відмову від отримання повістки від 28.06.2024 року, оскільки дані вимоги не підлягають розгляду не тільки в адміністративному судочинстві, а взагалі в судовому порядку, тому як акт є носієм доказової інформації, в розумінні ст. 72 КАС України і не є рішенням в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, а відповідно не підлягає самостійному оскарженню (оскаржуються лише наслідки такого акту - постанови, накази, тощо), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України. В іншій частині рішення суду першої інстанції було залишено без змін.
Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що судом апеляційної інстанції при перегляді судового рішення першої інстанції у зазначеній справі була надана оцінка всім фактичним обставинам, які мали значення для цієї справи, у зв`язку з чим підстави для перегляду справи за нововиявленими обставинами, передбачені пунктом 1 частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Також зазначає, що по суті всі доводи заявника, викладені ним у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами, фактично зводяться до незгоди з прийнятим судом рішенням та намаганням здійснити переоцінку доказів, проте це також не є підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами відповідно частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.
З огляду на викладене, обставини, на які посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення, не є нововиявленими в розумінні положень ч. 2 ст. 361 КАС України, а відтак не є підставою для перегляду судового рішення у цій справі за нововиявленими обставинами.
Ураховуючи те, що заява не містить у собі посилань на істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.11.2024 року в адміністративній справі №160/21827/24.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу ухвали суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для її скасування.
Керуючись статтями 361, 368 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 29.01.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку та строки передбачені ст. 328, 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова