ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/190/26
02 квітня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС), у якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області про відмову в обміні тимчасового посвідчення водія на постійне; 
зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням правової оцінки суду.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 відмовлено у зміні водійського посвідчення з тимчасового на постійне з підстав вчинення протягом двох років з дати видачі посвідчення водія вперше більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. На неї, як керівника громадської організації «Країна рівності та правди», на балансі якої знаходиться три транспортні засоби, виписано три штрафи на основі автофіксації. 
Позивач з такою відмовою не погоджується та зазначає, що не керувала транспортним засобом у моменти фіксації правопорушень, а факт вчинення нею адміністративних правопорушень не встановлений у законному порядку, не підтверджений рішенням суду та не визнавався нею, у зв`язку з чим звернулася до суду з цим позовом.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
30.01.2026 від позивача надійшла до суду заява про уточнення даних відповідача, якою ОСОБА_1 повідомила про зміну назви Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) на Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях (філія ГСЦ МВС).
03.02.2026 від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області (філія ГСЦ МВС) надійшов відзив на позовну заяву, а також заява про заміну відповідача.
Ухвалою суду від 04.02.2026 замінено в цій справі первісного відповідача Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Тернопільській області належним Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях. Одночасно цією ухвалою суду розгляд справи розпочато спочатку.
12.02.2026 від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що в Єдиному державному реєстрі МВС наявні відомості про те, що ОСОБА_1 протягом двох останніх років притягувалась до адміністративної відповідальності в сфері безпеки дорожнього руху. Позивач сама визнає факти правопорушення та зазначає, що вони зафіксовані в режимі автофіксації, а постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєні правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху складені стосовно неї, як керівника громадської організації «Країна рівності та правди», і саме цій установі належать транспортні засоби, під час керування якими порушення режиму швидкості зафіксовані в автоматичному режимі, однак не погоджується з цим. В Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відомості про належних користувачів цих автомобілів не значаться. Керівник громадської «Країна рівності та правди» протягом строку дії посвідчення водія три рази притягувалась до адміністративної відповідальності за Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), а саме стосовно неї винесені постанови про накладення адміністративного стягнення зафіксованого в автоматичному режимі, тому обмін посвідчення водія може бути проведений лише після успішної здачі теоретичних та практичних іспитів із знань ПДР та навиків керування транспортним засобом.
Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. 

Суд, перевіривши доводи учасників, викладені у заявах по суті справи, письмовими доказами, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_1 вперше, категорії «B», термін дії до 27.06.2025 (а.с.105).
Позивач звернулася через застосунок «Дія» з заявою про обмін вищезазначеного посвідчення водія на нове посвідчення водія у зв`язку із закінченням терміну дії, на що отримала відмову з посиланням на той факт, що нею протягом терміну керування транспортним засобу (протягом двох років) вчинено більше двох правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху (порушення швидкості руху), які зафіксовані в автоматичному режимі камерами відеоспостереження.
В Єдиному державному реєстрі МВС наявні відомості про те, що ОСОБА_1 протягом двох останніх років тричі притягувалась до адміністративної відповідальності в сфері безпеки дорожнього руху:
протокол про скоєння адміністративного правопорушення серії 4АВ5850240 від 05.05.2024, за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КупАП), перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів за годину, порушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль КІА, державний номерний знак НОМЕР_2 , постанова про притягнення до адміністративної відповідальності 4АВ5850240 від 05.05.2024 у вигляді штрафу в сумі 340 грн, дата сплати штрафу – 27.08.2024, сума сплати в подвійному розмірі – 680 грн, адреса місця скоєння адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху М-09 Тернопіль-Рава Руська 66+283, підрозділ, що склав протокол Національна поліція України; 
протокол про скоєння адміністративного правопорушення серії 4АВ7331906 від 14.09.2024, за частиною першою статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів за годину, порушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль КІА, державний номерний знак НОМЕР_2 , постанова про притягнення до адміністративної відповідальності 4АВ7331906 від 14.09.2024 у вигляді штрафу в сумі 340 грн, дата сплати штрафу – 06.03.2025, сума сплати штрафу в подвійному розмірі – 680 грн, адреса місця скоєння адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху М-19 Доманово –Тереблече 316+542, підрозділ, що склав протокол Національна поліція України;
протокол про скоєння адміністративного правопорушення серії 5АВ9198778 від 07.02.2025, за частиною першою статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 кілометрів за годину, порушник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобіль CB, державний номерний знак НОМЕР_3 , постанова про притягнення до адміністративної відповідальності 5АВ9198778 від 07.02.2025 у вигляді штрафу в сумі 340 грн, дата сплати штрафу – 07.02.2025, сума сплати штрафу – 170 грн, адреса місця скоєння адміністративного правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху М-19 Доманово –Тереблече 316+542, підрозділ, що склав протокол Національна поліція України (а.с.106).
Позивач, не погодившись з відмовою в обміні посвідчення водія, виданого вперше, на постійне, звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі правові положення.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища, визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII.
Частиною дев`ятою статті 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» затверджено Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (далі - Положення № 340).
Відповідно до пункту 1 Положення № 340 це Положення є обов`язковим для всіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства.
Пунктом 2 Положення № 340 передбачено, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше.
Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.
Згідно з пунктом 21 Положення № 340 посвідчення водія видається після складення особою у територіальному сервісному центрі МВС іспитів, передбачених пунктом 18 цього Положення.
Відповідно до пункту 25-1 Положення № 340 обмін посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії проводиться без складення іспитів за умови вчинення особою протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та невчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України.
У разі вчинення особою протягом двох років з дня видачі вперше посвідчення водія трьох і більше адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або визнання особи винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 286 Кримінального кодексу України, без застосування до неї позбавлення права на керування транспортними засобами обмін такого посвідчення здійснюється із складенням теоретичного та практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС.
Аналогічні норми закріплені в пункті 6 розділу ІХ «Обмін посвідчення водія» Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.12.2009 № 515.
Пунктом 28 Положення № 340 визначено, що обмін посвідчення водія, у тому числі виданого вперше, проводиться без складення іспитів, крім випадків, передбачених пунктом 25-1 цього Положення. Під час обміну посвідчення водія працівник територіального сервісного центру МВС перевіряє відомості про особу, яка подає документи, за Єдиним державним реєстром МВС, Єдиним державним демографічним реєстром, відповідними базами даних та державними реєстрами щодо осіб, які перебувають в розшуку, а також осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами або тимчасово обмежених у цьому праві.
За наявності технічної можливості щодо електронної інформаційної взаємодії між МВС та суб`єктами електронної взаємодії така перевірка відомостей про особу проводиться автоматично засобами центральної підсистеми єдиної інформаційної системи МВС або системи електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів.
Статтею 14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Статтею 289 КУпАП передбачено право особи на подання скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 протягом строку дії посвідчення серії НОМЕР_1 тричі притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, а саме винесено постанови про накладення адміністративного стягнення, зафіксованого в автоматичному режимі серії 4АВ5850240 від 05.05.2024, серії 4АВ7331906 від 14.09.2024 та серії 5АВ9198778 від 07.02.2025.
Позивачка вважає протиправною відмову відповідача у здійсненні обміну посвідчення водія, виданого вперше, на постійне, без складення іспитів, з тих підстав, що нею не вчинялись адміністративні правопорушення, а транспортні засоби КІА, державний номерний знак НОМЕР_2 , та CB, державний номерний знак НОМЕР_3 , на яких вчинялись адміністративні правопорушення, належать громадській організації «Країна рівності та правди», керівником якої є Мамчак Ю.М. (а.с.107).
Суд зауважує, що відповідно до статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе власник транспортного засобу або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, або належний користувач.
Відповідно до пункту 2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1145, належним користувачем є фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Суд зазначає, що в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відомості про належних користувачів вищевказаних автомобілів не значаться (а.с.105).
Позивачем не надано суду належні та допустимі докази на підтвердження обставин користування транспортними засобами іншими особами.
У свою чергу, в матеріалах справи є підтвердження того, що ОСОБА_1 тричі протягом строку дії посвідчення серії НОМЕР_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР (постанови про накладення адміністративного стягнення серії 4АВ5850240 від 05.05.2024, серії 4АВ7331906 від 14.09.2024 та серії 5АВ9198778 від 07.02.2025).
При цьому, правом на оскарження вказаних постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченим КУпАП, позивач не скористалась.
Вказані постанови є чинними та не скасованими в установленому законом порядку, доказів протилежного матеріали справи не містять.
Водночас, суд звертає увагу, що предметом розгляду в межах цієї справи не є перевірка правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Отож, позивачем не дотримано умов для обміну посвідчення водія, виданого особі вперше, після закінчення строку його дії без складення іспитів, а саме вчинення протягом двох років з дня видачі такого посвідчення не більше двох адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху
За таких обставин та наведеного правового регулювання, суд не вбачає правових підстав для визнання протиправною відмови ОСОБА_1 в обміні посвідчення водія, виданого вперше, на постійне без повторного складання іспитів.
Оскільки суд відмовляє у задоволенні основної позовної вимоги, то відсутні підстави для задоволення і похідної позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням правової оцінки суду.
На підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
З огляду на відмову у позові питання про розподіл судових витрат не вирішується.
Керуючись статтями 2, 72-77, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях (вулиця Західно-Окружна, 11/1, місто Хмельницький, Хмельницька область, 29018, код ЄДРПОУ 45805862) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 02 квітня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.