П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/28328/23 
Головуючий у 1-й інстанції: Чернова Ганна Валеріївна 
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В. 
22 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сапальової Т.В. 
суддів: Ватаманюка Р.В.  Капустинського М.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, та до стажу служби в поліції, а також зобов`язати відповідача здійснити відповідний перерахунок із зарахуванням періодів служби у пільговому обчисленні.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року позов задоволено:
-визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції України в Житомирській області області щодо відмови у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби у поліції.
-зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Житомирській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди з 03.10.2002 до 26.07.2011, з 29.05.2014 до 26.06.2014, з 21.12.2014 до 20.01.2015, з 30.07.2015 до 31.08.2015 у загальній кількості 04 роки 10 місяців 20 днів та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років.
-зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Житомирській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 відповідно ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за періоди з 03.10.2002 до 26.07.2011, з 29.05.2014 до 26.06.2014, з 21.12.2014 до 20.01.2015, з 30.07.2015 до 31.08.2015 у загальній кількості 04 роки 10 місяців 20 днів та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, з урахуванням наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у період з 07.11.2015 по 16.06.2023 проходив службу в підрозділах Головного управління Національної поліції України в Житомирській області.
У період з 03.10.2002 до 26.07.2011 ОСОБА_1 проходив службу у підрозділах карного розшуку органів внутрішніх справ на таких посадах:
- з 01.10.2002 по 20.02.2007 - оперуповноважений групи кримінальної міліції у справах неповнолітніх Ружинського районного відділу Управління МВС України в Житомирській області;
- з 20.02.2007 по 04.12.2007 - оперуповноважений відділення карного розшуку Ружинського районного відділу Управління МВС України в Житомирській області;
- з 04.12.2007 по 26.07.2011 - оперуповноважений сектору карного розшуку Ружинського районного відділу Управління МВС України в Житомирській області.
Разом з тим, відповідно до послужного списку, ОСОБА_1 в періоди з 29.05.2014 до 26.06.2014, 21.12.2014 до 20.01.2015, 30.07.2015 до 31.08.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції та, відповідно, набув статусу учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 14.07.2015.
Відповідно до витягу з наказу начальника Головного управління Національної поліції України в Житомирській області №282 від 16.06.2023 по особовому складу, майора поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Бердичівського району відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Житомирській області, звільнено зі служби в поліції за п.2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за станом здоров`я, (через хворобу).
Згідно вищевказаного наказу загальний трудовий стаж позивача на 16.06.2023 складає 26 років 07 місяців 17 днів, вислуга років у календарному обчисленні - 23 роки 01 місяць 11 днів, вислуга років у пільговому обчисленні без урахування календарної вислуги складає - 04 роки 10 місяців 20 днів, стаж для виплати вихідної допомоги при звільненні - 23 роки 01 місяць 11 днів.
При цьому, як зазначає позивач, відповідачем безпідставно не зараховано вислугу років у пільговому обчисленні без урахування календарної вислуги 04 роки 10 місяців 20 днів до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.
Представник позивача 15.08.2023 звертався до ГУНП України в Житомирській області із заявою про зарахування ОСОБА_1 до календарної вислуги років для призначення пенсії пільгової вислуги років, сформованої за період з 03.10.2022 по 06.11.2015, у загальній кількості 04 роки 10 місяців 20 днів, та здійснення перерахунку стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
Листом ГУНП України в Житомирській області від 07.09.2023 №П-251/105/05/12-2023 повідомлено позивача про відсутність правових підстав для зарахування до календарної вислуги років для призначення пенсії пільгової вислуги років.
Вважаючи протиправною відмову відповідача у зарахуванні до календарної вислуги років вислуги в пільговому обчисленні у кількості 04 роки 10 місяців 20 днів та здійснення перерахунку стажу служби в поліції і встановлення надбавки за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача, у зв`язку з чим встановив підстави для задоволення позовних вимог.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Як установлено судом, позивача звільнено зі служби в поліції за станом здоров`я, при цьому вислуга років у календарному обчисленні становить 23 роки 01 місяць 11 днів, а пільгова вислуга років — 04 роки 10 місяців 20 днів. Спір виник у зв`язку з відмовою відповідача врахувати пільгові періоди служби при визначенні як вислуги років, що дає право на призначення пенсії, так і стажу служби в поліції для цілей встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
Щодо вимог, пов`язаних із зарахуванням пільгової вислуги до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» умовою призначення пенсії за вислугу років є наявність 25 календарних років вислуги. Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов її врахування визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема постановою від 17.07.1992 №393.
Скаржник обґрунтовує свою позицію тим, що після внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 пільгова вислуга враховується виключно для визначення розміру пенсії, а не для набуття права на неї, та посилається на відповідну практику Верховного Суду.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №640/13694/22, яка набрала законної сили, постанову Кабінету Міністрів України №119 визнано протиправною та нечинною.
Оскільки зазначене рішення стосується нормативно-правового акта загальної дії, положення такого акта не підлягають застосуванню судами після втрати ним чинності. Відтак застосування підходу, сформованого виключно на підставі такого акта, означало б його фактичне відновлення поза межами чинного правового регулювання.
Суд також бере до уваги, що до прийняття постанови №119 правове регулювання передбачало врахування пільгових періодів служби при визначенні вислуги років, а особи, які проходили службу в особливих умовах, обґрунтовано розраховували на сталість такого підходу. Раптова зміна порядку обчислення вислуги без належного перехідного механізму призводила до непропорційного втручання у принцип правової визначеності та створювала ситуацію нерівності між особами з однаковими фактичними обставинами служби.
За відсутності чинного підзаконного акта, який би прямо виключав можливість врахування пільгових періодів, суд виходить із необхідності забезпечення узгодженості правового регулювання та однакового підходу до оцінки одного й того самого періоду служби. Пільгові періоди служби є фактичними періодами проходження служби, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем, а їх неврахування при визначенні вислуги років за відсутності чіткої законодавчої заборони суперечило б принципу правової визначеності.
Доводи апеляційної скарги у цій частині висновків суду першої інстанції не спростовують.
Водночас іншим є правове регулювання спірних правовідносин у частині визначення стажу служби в поліції для цілей встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
Такі правовідносини врегульовані статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію», яка визначає вичерпний перелік періодів, що зараховуються до стажу служби в поліції, та не передбачає їх обчислення у пільговому (кратному) розмірі для зазначених цілей. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і постанови Кабінету Міністрів України №393 регулюють інший вид правовідносин — пенсійне забезпечення — та не поширюються на порядок обчислення стажу служби в поліції під час проходження служби.
Саме такий підхід неодноразово сформульований у практиці Верховного Суду, який вказав, що норми Закону №2262-ХІІ та постанови №393 не регулюють питання, передбачені статтею 78 Закону №580-VIII.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов у цій частині, фактично поширив правове регулювання пенсійних правовідносин на відносини щодо визначення стажу служби в поліції для цілей грошового забезпечення та відпустки, що є помилковим застосуванням норм матеріального права.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог щодо перерахунку стажу служби в поліції відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.
В іншій частині рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити частково.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року у справі №240/28328/23 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо перерахунку стажу служби в поліції відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» із зарахуванням пільгової вислуги років та встановлення надбавки за стаж служби і в цій частині ухвалити нове рішення — про відмову в задоволенні позову.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити частково.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо перерахунку стажу служби в поліції відповідно до статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» із зарахуванням пільгової вислуги років та встановлення надбавки за стаж служби.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язаня Головного управління Національної поліції України в Житомирській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 відповідно ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років, сформованої за періоди з 03.10.2002 до 26.07.2011, з 29.05.2014 до 26.06.2014, з 21.12.2014 до 20.01.2015, з 30.07.2015 до 31.08.2015 у загальній кількості 04 роки 10 місяців 20 днів та встановити надбавку за стаж служби з урахуванням періоду пільгової вислуги років.
В іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Ватаманюк Р.В.    Капустинський М.М.