Справа № 136/2537/25
провадження №3/136/894/25
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року        м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Козаченко А.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Щавінського К.С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Білилівка Ружинського району Житомирської області, з середньою освітою, працюючого трактористом в ПСП "Нападівське", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягався до адміністративної відповідальності,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №552657 від 28.12.2025 встановлено, що 28.12.2025 о 00:45 год, в м. Липовець по вул.Бажана, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Skoda державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що було зафіксовано на нагрудну камеру №798273, №795962. Від керування транспортним засобом відсторонений. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав у повному обсязі, суду пояснив наступне. 27.12.2025 у нього за місцем роботи в с.Нападівка був передноворічний корпоратив. Біля 16:00 годин вечора він поставив свій автомобіль біля свого двору на узбіччі дороги, звідки його забрали колеги по роботі на іншому автомобілі та вони поїхали на корпоратив. З ним були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . За кермом була дружина ОСОБА_2 , яка мала і забрати їх з корпоративу. Близько 00:00 годин вже 28.12.2025 вони поверталися у зворотньому напрямку в м.Липовець. Дружина ОСОБА_2 розвозила їх по домам. Коли під`їзжали до його дому він побачив позаду автомобіль з проблисковими маячками, але не надав цьому уваги. Він вийшов біля свого автомобіля та вирішив забрати з нього свої речі. Колеги поїхали далі. В цей час до нього підїхали працівники поліції, вказали на наявність запаху алкоголю та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він відмовився, адже не керував автомобілем. Втім працівники поліції його не слухали та склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому ОСОБА_1 не заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв, втім категорично заперечував факт керування автомобілем. 
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали суду пояснення аналогічні до показів ОСОБА_1 . Зазначили, що 27.12.2025 о 16.00 годин забрали ОСОБА_1 від дому, де той залишив свій автомобіль на узбіччі дороги та поїхали на іншому автомобілі на новорічний корпоратив в с.Нападівка. Близько 00:00 годин поверталися в м.Липовець. Дружина ОСОБА_2 розвозила їх по домам. Коли під`їзжали до місця проживання ОСОБА_1 побачили позаду автомобіль з проблисковими маячками. ОСОБА_1 вийшов біля свого будинку та мав забрати з автомобіля свої речі. Намірів будь-куди їхати у нього не було, адже автомобіль стояв неподалік будинку. 
Свідок ОСОБА_4 надала суду письмові пояснення, які за змістом аналогічні показам ОСОБА_1 та інших свідків. 
В судовому засіданні захисник Щавінський К.С., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просив суд про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, мотивуючи тим, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 автомобілем. 
Суд, вирішуючи питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходить із наступних норм права та мотивів їх застосування.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Суд зауважує, що згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється із суворим додержанням законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. В силу вимог ст. 256 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, з огляду на диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, за якою обвинувачується ОСОБА_1 зі сторони особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративні правопорушення, слід було надати суду належні, допустимі та достовірні докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування. А саме, що ОСОБА_1 , будучи особою, що керує транспортним засобом відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Суд зауважує, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.
На підтвердження обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, особа уповноважена на складання протоколу про адміністративні правопорушення надала суду:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №526917 від 29.11.2025, у якому викладені вищевказані обставини, технічні засоби відеозапису: №798273, №795962;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.12.2025;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказано, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння обличчя. Огляд не проводився. Від підпису відмовився. Проводилась відеофіксація технічними засобами відеозапису: бодікамери 795938, 795962. При цьому слід зазначити, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано зовсім інший технічний засіб відеозапису, а саме №798273, а бодікамера №795938 взагалі не вказана. Разом із цим до матеріалів справи долучено відеозапис з бодікамери №798273, яка не вказана в акті огляду на стан сп`яніння. Крім того в протоколі вказано ознаки алкогольного сп`яніння, які не вказані в акті огляду, а саме почервоніння очей, нечітка мова. Таким чином дані внесені до протоколу про адміністративне правопорушення не узгоджуються з актом огляду на стан алкогольного сп`яніння. За таких обставин вказаний документ складено з порушенням вимог ст.266 КУпАП, адже до нього не долучено відеозаписи, які вказано в акті огляду на стан сп`яніння. Тому даний акт не є належним та допустимим доказом;
- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №6422716 від 28.12.2025, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення правил користування ременем безпеки п.2.3 в ПДР України. Слід зазначити, що незрозуміло яким чином було зафіксовано вказане правопорушення, адже події відбувалися в темну пору доби, в 00:45 год. 28.12.2025, при цьому, як видно з долучених відеозаписів, автомобіль працівників поліції знаходився позаду автомобіля ОСОБА_1 . За таких обставин об`єктивно неможливо зафіксувати той факт, що водій був непристебнутий ременем безпеки. Тому суд не може взяти до уваги вказану постанову як належний та допустимий доказ.
- довідку заступника начальника відділу – начальника СВГ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Кравця О., відповідно до якої ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягався, посвідчення водія отримував;
- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано рух службового автомобіля та його зупинка. При цьому бодікамера направлена в салон автомобіля на водійське кермо. Тому встановити обставини події є неможливим. В наступний момент вже зафіксовано як інший працівник поліції спілкується з ОСОБА_1 . Втім через пориви вітру та незадовільну якість запису їх розмови не чути. В подальшому працівник поліції вказав на наявність запаху алкоголю від ОСОБА_1 та запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився. Після чого складено протокол про адміністративне правопорушення. Протягом всього процесу складання матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 жодним чином не підтвердив факт керування автомобілем. При цьому при відстороненні його від керування, ОСОБА_1 вказав, що і так не збирався нікуди їхати, адже автомобіль стоїть біля його дому. Дана обставина підтверджує покази, надані ОСОБА_1 та свідками у судовому засіданні та спростовує обставини наведені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до відповіді начальника ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, наданої на запит адвоката, усі наявну в органу поліції відеозаписи долучено до матеріалів справи, інші відеозаписи відсутні. 
Вивчивши вказані матеріали судом встановлено, що вони не містять будь-яких належних та допустимих доказів, на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем. Сам факт перебування особи біля автомобіля не може свідчити про здійснення керування транспортним засобом, оскільки до матеріалів справи не долучено будь-яких інших доказів на підтвердження вказаних обставин. Наданий відеозапис не підтверджує вказаного факту, а особа, що притягується до адміністративної відповідальності заперечує факт керування, що є більш ймовірним з огляду на обставини, що були встановлені під час дослідження відеозапису та допиту свідків, про що зазначено вище. 
Відповідно до роз`яснень викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Таким чином, будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суду не надано. Сам же факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння біля автомобіля та відмова від проходження огляду за зазначених вище обставин, що не заперечується особою, що притягується до адміністративної відповідальності, не може свідчити про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад.
У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, які ставляться у вину особі, за відсутності інших належних та допустимих доказів щодо обставин правопорушення та обставин які було встановлено в ході судового розгляду судом є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, дослідивши усі матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В силу вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Отже, аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, ч. 1 ст. 130, 245, 247, 251, 265, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді в справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду протягом 10-ти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.
Повний текст постанови складено 21.04.2026.

Суддя О.Д. Іванець