Справа № 682/238/26
Провадження № 2/682/503/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року 
Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області у складі:
головуючого судді       Мотонок Т. Я.,
за участю секретаря судових засідань    Мелашенко О.В.,
позивача          ОСОБА_1 ,
представника позивача       Мукомел Л.А.,
третьої особи         ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 682/238/26 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Мукомел Людмила Андріївна, до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження,
в с т а н о в и в:
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Мукомел Л.А., до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження.
В обґрунтування поданого позову вказано, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 поза шлюбом. Між матір?ю позивача, ОСОБА_2 , (прізвище змінено у зв?язку з укладанням шлюбу) та ОСОБА_3 не існувало зареєстрованих, стабільних сімейних відносин, що обумовило неможливість встановлення батьківства у добровільному порядку. При державній реєстрації народження позивача відомості про батька були внесено відповідно ч. 1 ст. 135 СК України, тобто за вказівкою матері, без юридичного визнання батьківства.
Попри відсутність зареєстрованих сімейних відносин між матір?ю позивача та ОСОБА_4 , протягом його життя між ними фактично існували відносини батька і сина. ОСОБА_5 усвідомлював своє батьківство щодо ОСОБА_6 , не заперечував походження дитини, сприймав його як свого сина та відповідно позиціонував його перед членами своєї родини. ОСОБА_7 у свою чергу, усвідомлював його як свого батька, підтримував з ним зв?язок та перебував у сімейному спілкуванні з його родиною. Родичі з боку батька, зокрема його мати, сприймали та визнавали ОСОБА_6 як онука, що підтверджується фактичними сімейними зв?язками та подальшим проведенням молекулярно-генетичного дослідження, яка встановила біологічну спорідненість за лінією «бабуся - онук». Хоча батьківство не було оформлене у правовому порядку, фактична поведінка батька протягом життя свідчила про визнання ним походження ОСОБА_6 від нього, а сформовані між ними відносини відповідали природі відносин між батьком і дитиною.
07.05.2025 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та 20.09.2025 року зник безвісті. ОСОБА_5 визнаний безвісти відсутнім, що унеможливлює подання спільної заяви до органу ДРАС про визнання батьківства та виключає можливість адміністративного врегулювання цього питання.
З метою встановлення біологічного походження за заявою ОСОБА_8 було проведено молекулярно-генетичне дослідження між позивачем ОСОБА_9 та матір"ю ймовірного батька (бабусею) - ОСОБА_10 . Згідно з висновком спеціаліста, встановлено біологічну спорідненість за лінією «бабуся - онук» з ймовірністю даної події 99,98301091%, що підтверджує походження ОСОБА_6 від її сина - ОСОБА_3 .
З таких обставин, з метою встановлення позивачу юридичного походження від ОСОБА_11 ; внесення змін до актового запису про народження позивача; реалізації особистих немайнових прав на визначення походження та майнових прав, у тому числі потенційного права на спадкування, позивач та його представник звернулись до суду та просили: визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Ташки, Шепетівського (Славутського) району, Хмельницької області, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; внести зміни до актового запису № 10 від 31.05.2001 року про народження ОСОБА_1 , де у відомості про батьків вказати батьком дитини: громадянина України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ташки, Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області. 
Ухвалою суду від 03.02.2026 у даній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання 04.03.2026.
04.03.2026 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд на 26.03.2026.
26.03.2026 під час судового засідання представник позивача позов підтримала з викладених у ньому підстав.
Позивач ОСОБА_1 підтримав позицію свого представника.
Третя особа ОСОБА_2 повідомила, що заперечень проти заяви не має.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, у зв`язку із чим на підставі ст. 280 ЦПК України судом було постановлено проводити заочний розгляд даної справи.
Крім того, в судовому засіданні у якості свідків були допитані:
ОСОБА_10 повідомила, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 , які в зареєстрованому шлюбі не перебували та одружуватись не планували. ОСОБА_3 не був записаний батьком ОСОБА_12 в свідоцтві про народження останнього, оскільки він не мав серйозних стосунків із його матір`ю, разом вони ніколи не проживали. Однак після народження ОСОБА_13 визнав сина, вони постійно спілкувались та бачились один з одним. ОСОБА_12 допомагав сину матеріально. Вона, як бабуся, теж визнає ОСОБА_6 як рідного онука. За її ініціативою була проведена експертиза ДНК, щоб дійсно офіційно встановити походження ОСОБА_6 від її сина ОСОБА_12 .
ОСОБА_14 , сестра відповідача ОСОБА_3 , повідомила, що вони з ОСОБА_3 проживали разом майже все життя, лише останні 6 років вона проживає із сім`єю окремо, але ОСОБА_15 постійно був у них на очах. Вони з ОСОБА_12 завжди спілкувались, визнавали один одного як син і батько. У ОСОБА_12 не виникало сумнівів у батьківстві відносно ОСОБА_6 . Чому ОСОБА_3 не записаний офіційно як батько ОСОБА_6 - їй не відомо, оскільки на момент його народження їй було лише 12 років.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122 СК України (коли батьки перебувають у шлюбі між собою) та ст. 125 СК України (батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу.
Правилами статті 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини; якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Частиною 1 ст. 126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.
Положеннями статті 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Судом встановлено, що за даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Цвітоською сільською радою Славутського району Хмельницької області (актовий запис № 10 від 31.05.2001), батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначено ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (а.с. 7).
Як слідує із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, в актовому записі про народження позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька дитини внесено на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 8).
Разом із тим, що за даними висновку спеціаліста № HID25-00318 від 23.12.2025, ОСОБА_10 , мати відповідача ОСОБА_3 , може бути біологічною бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ймовірність даної події складає: 99,98301091 % (а.с. 13-15).
Однак, матеріали справи свідчать, що ОСОБА_3 , призваний на службу по мобілізації 15.04.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 , 20.09.2025 зник безвісти в районі н.п. Зелена Долина, Краматорського району, Донецької області, про що свідчить сповіщення сім`ї № 1/497 від 22.09.2025 та витяг з Єдиного державного реєстру осіб, зниклих безвісти № 20251125-3685 від 25.11.2025 (а.с. 11).
Отже, згідно зі статтею 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу.
Відповідач ОСОБА_3 , незважаючи на статус безвісно зниклого за особливих обставин, відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», має всі права, гарантовані Конституцією та законами України, а отже є належним відповідачем у справі.
Оскільки законодавець врегулював відносини і передбачив, що факт смерті встановлюється в окремому провадженні, якщо запис про батька дитини у книзі записів народжень здійснено за вказівкою матері та настала смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Натомість у разі зникнення особи безвісти за особливими обставинами застосовується конструкція позову про визнання батьківства (стаття 128 СК України) (ухвала Верховного Суду від 18 квітня 2025 року в справі № 208/15131/24).
Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч. 2 ст. 24 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, судам роз`яснено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням того, що жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України.
Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності.
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану (постанови Верховного Суду від 13 вересня 2023 року в справі № 552/4291/22, від 31 січня 2024 року в справі № 752/13549/22).
Зміст статті 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи може бути підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Разом з тим, підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, які мають оцінюватися в їх сукупності (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18).
Європейський суд з прав людини у справі «Міфсуд проти Мальти» (Mifsud v. Malta, заява № 62257/15, рішення набуло статусу остаточного 29 квітня 2019 року) звертав увагу, що хоча найважливіше завдання статті 8 Конвенції - це захист особи від довільних дій державних органів, можуть також існувати позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною «повагою» до приватного чи сімейного життя. Ці позитивні зобов`язання можуть передбачати вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя, навіть у сфері міжособистісних стосунків людей (справа «Мікулич проти Хорватії» (Mikulic v. Croatia, № 53176/99) та справа «С. Х. та інші проти Австрії» (S.H. and Others v. Austria), № 57813/00).
Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Враховуючи надані суду беззаперечні докази, суд вважає доведеним факт батьківства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 , що є підставою для визнання ОСОБА_3 , який на даний час вважається зниклим безвісти, батьком ОСОБА_1 та внесення змін до актового запису про його народження, а також, відповідно, зміни прізвища та по батькові. 
Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 263- 265, 280-289 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Ташки, Шепетівського (Славутського) району, Хмельницької області, батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Внести зміни до актового запису № 10 від 31.05.2001 року про народження ОСОБА_1 , де у відомості про батьків вказати батьком дитини: громадянина України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ташки, Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області. 
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок) судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 
Відповідач:  ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 )
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 )
Повний текст рішення складено: 01.04.2026.

Суддя         Мотонок Т. Я.