Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/7188/25
провадження № 2/650/54/26
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі: 
головуючого судді – Ковальчук О.В.
за участю секретаря – Чечун В.Ф. 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Велика Олександрівка цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Каланчацької селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житло,
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки податника податків НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову позивач зазначив, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Підставою набуття права власності є договір дарування, укладений 27 червня 2000 року.
Факт належності будинку додатково підтверджується технічним паспортом, виданим на ім`я ОСОБА_1 .
Позивач, 01.10.2025 року звернувся до державного реєстратора для реєстрації права власності із заявою про державну реєстрацію права власності на вказаний вище житловий будинок, але 09.10.2025 отримав рішення N 81261184 про відмову у проведенні реєстраційних дій.
Таким чином, позивач не може підтвердити своє право власності перед третіми особами, тому змушений звернутися до суду з даним позовом.
Представник позивача, позивач в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Просять суд задовольнити вимоги позову з урахуванням обставин викладених у ньому. 
Представник відповідача Каланчацької селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Дослідивши письмові докази, перевіривши наведені обставини, суд вважає, що позов необхідно задовольнити повністю з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» Каланчацький район було ліквідовано, а його населені пункти було включено до складу новоутвореного Скадовського району. Також «селище міського типу Каланчак» стало «селищем Каланчак» на підставі Постанова КМУ № 1021 від 05.09.2023р. “Про затвердження Порядку визначення та обліку адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів”.
Підставою набуття права власності є договір дарування, укладений 27 червня 2000 року.
Факт належності будинку додатково підтверджується технічним паспортом, виданим на ім`я ОСОБА_1 .
Позивач, 01.10.2025 року звернувся до державного реєстратора для реєстрації права власності із заявою про державну реєстрацію права власності на вказаний вище житловий будинок, але 09.10.2025 отримав рішення N 81261184 про відмову у проведенні реєстраційних дій.
Відповідно до листа КП «ХЕРСОНСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ від 08.10.2025 № 627, на який послався державний реєстратор, надати інформацію щодо об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , не має змоги, так як робота Скадовської філії КП «ХБТІ» ХОР на даний час не відновлена (тимчасово знаходиться під окупацією зс рф).
За договором дарування від 27 червня 2000 року позивач отримав в дар житловий будинок, з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, який в цілому складається з: житлового будинку літ. А, кам`яного критого шифером, житловою площею 38,9 кв.м., при ньому є сараї Б, В. Договір посвідчений приватним нотаріусом Державним нотаріусом Каланчацької державної нотаріальної контори нотаріального округу Омельчук І.В.
Зазначений договір був зареєстрований у Херсонському державному бюро технічної інвентаризації за № 2454 від 09.11.2000.
За технічним паспортом на житловий будинок, його власником значиться позивач.
Право власності позивача виникло до 1 січня 2013 року, отже на момент виникнення такого права діяло законодавство, що не передбачало його обов`язкової реєстрації.
Для реєстрації права власності, зокрема внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачу необхідна довідка Скадовської філії комунального підприємства «ХБТІ» Херсонської обласної ради, реєстри якого залишилися на тимчасово окупованій території.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17 дійшла висновку, що особа, яка до 01 січня 2013 року придбала нерухоме майно за договором купівлі-продажу, дарування тощо, державну реєстрацію якого було належним чином здійснено, стала власником такого нерухомого майна з моменту державної реєстрації відповідного договору незалежно від того, чи здійснила ця особа в подальшому державну реєстрацію свого права власності.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013р., а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому порядку копії документів тощо, необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим законом, та/або у разі, якщо відповідно документи не були подані заявником.
Відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.  Відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.  Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.    
Таким чином, системний аналіз наведених положень закону та наданих судами вищих інстанцій роз`яснень дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за нею такого права в судовому порядку. 
Аналізуючи фактичні обставини справи, а також положення діючого на момент набуття позивачами права на спірний будинок, суд дійшов висновку про належність на праві власності позивачу вказаного житлового будинку, оскільки його було набуто у встановленому законом порядку та не вбачається підстав для припинення такого права на момент розгляду справи.
Підставою звернення позивача до суду є неможливість доведення перед компетентним органом, свого права власності на вказаний будинок.
Таким чином, зважаючи на те, що суд встановив належність спірного нерухомого майна на праві власності позивачу, але таке право не визнається, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання права власності за позивачем в судовому порядку, а отже позов підлягає задоволенню.
Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. 
Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів позивача, який на законних підставах володіє належним йому нерухомим майном, проте не може це право підвередити перед третіми особами. 
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було невизнане неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися з приводу підстав та предмету позову.
З урахуванням викладеного та керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 209, 259, 263 – 265, ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,
В И Р І Ш И В :

Позов  ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до Каланчацької селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на житло – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки податника податків НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        О.В. Ковальчук