ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року	Львів	Справа № 460/19338/23 пров. № А/857/3565/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Бруновської Н.В. та Шинкар Т.І.,
з участю секретаря судового засідання - Нагибайло Т.О.,

а також сторін (їх представників):
від позивача – не з`явився;
від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника Масюка Петра Михайловича, діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 02.01.2026р. про прийняття звіту щодо виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській обл. про визнання дій протиправними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення (суддя суду І інстанції: Комшелюк Т.О., час та місце постановлення ухвали суду І інстанції: 02.01.2026р., м.Рівне; дата складання повної ухвали суду І інстанції: 02.01.2026р.),-

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02.01.2026р. прийнято звіт відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України в Рівненській обл. про виконання судового рішення в справі № 460/19338/23 (а.с.135-137).

Не погодившись із вказаною ухвалою, її оскаржив представник Масюк П.М., діючий на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі та доповненні до неї просить судову ухвалу скасувати та відмовити у прийнятті звіту встановити новий строк для подання звіту про виконання судового рішення, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення питання щодо прийняття звіту про виконання судового рішення (а.с.144-146, 150-151).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідач не навів обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, не висвітлив заходи, що були вжиті для виконання судового рішення. Сам звіт подано з порушенням вимог ч.2 ст.382-2 КАС України, оскільки такий не містить номерів засобів зв`язку.
Місячний розмір заборгованості пенсії складає 1978 грн. 02 коп., проте з 01.01.2018р. цей розмір зменшився до 989 грн. 01 коп., з 01.01.2019р. – до 1483 грн. 52 коп.
Наголошує на тому, що відповідач лише на виконання ухвали суду від 27.11.2025р. здійснив першочерговий розрахунок заборгованості в сумі 52384 грн. 58 коп., який не відповідає рішенню суду в справі № 460/19338/23.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скарги в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16.10.2023р. у справі № 460/19338/23 зобов`язано ГУ ПФ України в Рівненській обл. здійснити з 24.06.2016р. по 31.03.2019р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 за № 36/1060 від 12.12.2022р. із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.25-27).
Згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2024р. апеляційну скаргу ГУ ПФ України в Рівненській обл. на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.10.2023р. залишено без задоволення, а згадане рішення суду – без змін (а.с.73-78).
Звідси, починаючи з 25.01.2024р., рішення суду в справі № 460/19338/23 набрало законної сили.

22.10.2025р. за допомогою системи «Електронний суд» представник позивача подав до суду заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, яка обґрунтована невиконанням рішення суду зі сторони пенсійного органу (а.с.82-88). 
Ухвалою суду від 27.10.2025р. зобов`язано ГУ ПФ України в Рівненській обл. подати звіт про виконання судового рішення в адміністративній справі № 460/19338/23 протягом 30 календарних днів, з дня отримання суб`єктом владних повноважень цієї ухвали (а.с.103-105).

26.11.2025р. на адресу суду надійшов від відповідача звіт на виконання рішення суду, відповідно до якого перерахунок пенсії по рішеннях суду проводиться з врахуванням оригінальної довідки для перерахунку пенсії із включенням додаткових видів грошового забезпечення, виданою структурним підрозділом силового відомства. Довідка Військової частини Військової частини НОМЕР_1 за № 36/1060 від 12.12.2022р. є відсутньою в матеріалах пенсійної справи позивача та на адресу відповідача не надходила. У свою чергу, зазначена військова частина видала нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, яка відправлена засобами поштового зв`язку до пенсійного органу. За таких умов правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки № 36/1060 від 12.12.2022р. є відсутніми, оскільки ця довідка підготовлена військовою частиною помилково та є недійсною (а.с.107-108).
Згідно ухвали суду від 27.11.2025р. відмовлено у прийнятті поданого ГУ ПФ України в Рівненській обл. звіту про виконання рішення суду в справі № 460/19338/23; встановлено відповідачу новий строк подання звіту щодо виконання судового рішення - протягом 30 календарних днів з дня набрання даною ухвалою законної сили (а.с.116-120).
24.12.2025р. відповідач подав до суду новий звіт щодо виконання судового рішення у справі № 460/19338/23, в якому зазначив про здійснення перерахунку пенсії позивача з 24.06.2016р. по 31.03.2019р. із урахуванням довідки № 36/407 від 25.04.2023р., виданої Військовою частиною НОМЕР_1 (а.с.122-123).

Приймаючи зазначений звіт, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач надав докази виконання рішення суду в справі № 460/19338/23.
Звідси, рішення суду виконано в межах покладених на ГУ ПФ України в Рівненській області зобов`язань та з урахуванням норм чинного законодавства.

Із викладеними висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для прийняття звіту про виконання судового рішення колегія суддів погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. 

Процесуальне законодавство визначає види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.ст.382, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).
Наведені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст.ст.382, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення; не передбачає такої можливості і положення ст.383 КАС України.
З огляду на вищенаведене, в разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

В силу приписів ст.382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);
4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;
5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;
6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;
7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
До звіту додаються:
1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;
2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч.1 і 2 ст.382-3 за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

Із змісту представленого звіту (№ 1700-0902-7/98169 від 17.12.2025р.) убачається, що відповідач виконав рішення суду. 
При цьому, на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16.10.2023р. у справі № 460/19338/23 відповідач провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 24.06.2016р. по 31.03.2019р. на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 за № 36/407 від 25.04.2023р., про що свідчать копії рішень про перерахунок пенсії, матеріали пенсійної справи № 1701005693 (а.с.124-127).
Розмір пенсії позивача з 24.06.2016р. становить 1331 грн. 44 коп.
Розмір пенсії позивача з 01.07.2016р. становить 5706 грн. 17 коп., в т.ч. середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці.
Розмір пенсії з 01.01.2018р. становить 6759 грн. 34 коп., в т.ч. середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці.
Розмір пенсії з 01.01.2019р. становить 8245 грн. 93 коп., в т.ч. середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці.
Доплата за період з 24.06.2017р. по 31.03.2019р. складає 52384 грн. 58 коп., що підтверджується розрахунком на доплату (а.с.126).

Звідси, відповідач належним чином здійснив перерахунок основної пенсії позивача на виконання рішення суду в розглядуваній справі.
Викладений представником позивача в апеляційній скарзі розрахунок місячного розміру заборгованості пенсії колегія суддів відхиляє, оскільки методика проведення такого не розкрита.

Станом на 17.12.2025р. заборгованість за рішенням суду в справі № 460/19338/23 облікована в Реєстрі судових рішень за № 625001.

Відповідно до ст.8 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Одним із принципів бюджетної системи України, що визначений Бюджетним кодексом /БК/ України, є його збалансованість, виходячи з якого повноваження на здійснення витрат бюджету повинні відповідати обсягу надходжень до бюджету на відповідний бюджетний період (п.2 ч.1 ст.7 БК України).
Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.23 БК України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.
Із змісту ст.116 БК України слідує, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства (п.20 ч.1 згаданої статті).

Абзацом 2 п.7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затв. постановою Правління ПФ України № 21-2 від 31.08.2009р. (в редакції постанови № 35-1 від 09.12.2021р.) передбачено, що видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

З викладеного висновується, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду та в порядку черговості.
Нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень.

Постановою КМ України № 1152 від 17.09.2025р. «Деякі питання бюджету Пенсійного фонду України на 2025 рік» затверджено бюджет ПФ України на 2025 рік.
У бюджеті ПФ України на 2025 рік на видатки за рахунок коштів Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду виділено 250 млн. грн.
Відповідно до п.25 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з бюджету ПФ України на 2025 рік видатки на виплату ретроспективних судових рішень та перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються за окремими напрямами у розрізі джерел їх виплати. Кабінету Міністрів України забезпечити визначення порядку виконання цієї норми.

Порядок здійснення з бюджету ПФ України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затверджено постановою КМ України № 821 від 14.07.2025р. (надалі – Порядок № 821).
Порядком № 821 визначено механізм здійснення з бюджету ПФ України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування) (абзац 1 пункту 1).
Пунктами 5 та 6 Порядку № 821 передбачено, що виплати нарахованих на виконання рішень суду сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за минулий час проводяться щомісяця одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата. На забезпечення таких виплат щомісяця спрямовується частина бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету в межах коштів, передбачених бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік.
Видатки на виплату перерахованих пенсій за рішенням суду здійснюються в межах бюджетних асигнувань відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України на відповідну мету, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, одержувачам, яких включено до переліку станом на 1 число місяця, що передує місяцю, в якому здійснюється виплата.
При цьому, пункт 7 Порядку № 821 передбачає, що для забезпечення виплат за рішеннями суду, передбачених пунктами 5 і 6 цього Порядку, виплата пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на зазначені цілі бюджетним асигнуванням відповідно до розпису державного бюджету/помісячного розпису доходів і видатків бюджету Пенсійного фонду України, які передбачені бюджетом Пенсійного фонду України на відповідний рік, але не більшій від належної до виплати суми, що обліковується в переліку.

Отже, виплата коштів, нарахованих на виконання судового рішення, залежить від отримання ГУ ПФ України в Рівненській обл. коштів для фінансування відповідної виплати позивачу та проводиться відповідно до вимог зазначеного Порядку № 821.

В силу приписів ст.382-2 КАС України суд може прийняти звіт суб`єкта владних повноважень навіть за умови, що таке рішення не було виконано в повному обсязі; критерії для прийняття або відмови у прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень підлягають дослідженню та встановленню в кожному окремому випадку.
Таким чином, в межах наданої компетенції пенсійний орган вживає комплекс заходів для виконання рішення суду в справі № 460/19338/23, а виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням, проводиться пенсійним органом до вимог Порядку № 821 та за умови наявності відповідного бюджетного фінансування.

Водночас, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що поданий звіт про виконання судового рішення відповідає приписам ч.2 ст.382-2 КАС України.
Визначений апелянтом недолік поданого звіту - відсутність номерів засобів зв`язку відповідача – колегія суддів відхиляє, оскільки такий номер вказаний на бланку звіту ГУ ПФ України в Рівненській обл., що дає змогу визначити останній.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, враховуючи зміст поданого звіту ГУ ПФ України в Рівненській обл. про виконання рішення суду в справі № 460/19338/23, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що поданий звіт (№ 1700-0902-7/98169 від 17.12.2025р.) є повним, а його розгляд здійснено судом першої інстанції із урахуванням питань щодо належного перерахунку пенсії позивача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судового рішення, а тому підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Також в порядку ст.139 КАС України правові підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат в цьому апеляційному провадженні є відсутніми.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.ст.310, 312, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Масюка Петра Михайловича, діючого на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 02.01.2026р. про прийняття звіту щодо виконання судового рішення в адміністративній справі № 460/19338/23 залишити без задоволення, а згадану ухвалу суду – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Дата складання повного судового рішення: 12.03.2026р.