3/130/14/2026 
130/3588/25 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 р. м. Жмеринка
Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, 

УСТАНОВИВ:

19.11.2025 приблизно о 19:30 ОСОБА_1 на відрізку дороги М-21 342 км+850м, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес спрінтер», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого завдано механічні пошкодження. Також цього дня ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкіри обличчя. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.10 є та 12.1 Правил дорожнього руху України.
Інспектором СРПП Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області за даними фактами складено відповідні протоколи серії ААД № 770090 та ААД № 770089.
Постановою суду дані матеріали відносно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження.
02.03.2026 та 25.03.2026 Трайтека в судове засідання не з`явився, викликати останнього за номером телефону, зазначеним ним при складенні протоколу не представилось можливим, а тому ОСОБА_1 повістка була направлена за адресою проживання, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Проте, на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «адресат відсутній», № повідомлення № R06709 847475 4 та R067116777859. 
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку – суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Суд вважає, що подальше відкладення розгляду справи є недоцільним, адже таке відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду справи.
Так, у статті 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що недотримання строків розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП). Тим більше, що ст. 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст. 124 чи 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Згідно 2.10 є ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки). За порушення даного пункту передбачена відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП - Вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду. 
Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним., за порушення даного пункту передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Так, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Дослідивши повно та всесторонньо матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, зокрема: протоколи про адміністративне правопорушення серії ААД № 770090 та ААД № 770089; довідку заступника начальника ВВГ Жмеринського РВП В. Нагорного щодо не притягнення ОСОБА_1 станом на 19.11.2025 протягом останніх 12 місяців до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 570975 від 19.11.2025; копію квитанції про сплату штрафу, відповідно до постанови серії БАД № 570975 від 19.11.2025; рапорт інспектора – чергового ЧЧ СМ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області; письмові пояснення ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких останній вказує, що вживав алкогольні напої після ДТП; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; схему місця ДТП; фото, додані до матеріалів справи та диск з відеозаписом, доданий до матеріалів справи, що підтверджує обставини, викладені в протоколах, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 винен у вчиненні правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 130, статтею 124 КУпАП, за що повинен нести відповідальність у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 36, 251, 252, 274, 280, 283, 284 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ