Справа № 724/947/26 	
Провадження № 2-а/724/33/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2026 року Хотинський районний суду Чернівецької області у складі:
головуючого судді Скрипника С.М.
за участю секретаря судового засідання Філіпчука Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Адміністративний позов обґрунтовує тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 3390 від 16 серпня 2024 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 17000 гривень.
Вказує, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 взагалі не отримував, навіть не був обізнаний про час та місце слухання відповідачем справи відносно нього, а про її існування дізнався лише 21 березня 2026 року під час отримання листа R067121574460 від Хотинської ДВС із вмістом постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 80454412 від 10.03.2026 року, позивач дізнався, що підставою для відкриття виконавчого провадження є постанова ІНФОРМАЦІЯ_3 №3390 від 10.03.2024 року, яку він ніколи не отримував.
В подальшому, 24.03.2026 року він звернувся до Хотинського ВДВС із заявою про ознайомлення із матеріалами справи, де йому було надано копію оскаржуваної постанови № 3390 від 16.08.2024 року, а тому строк на оскарження даної постанови було пропущено позивачем ОСОБА_1 із поважних причин.
Представник позивача зазначає, що оскаржувана постанова прийнята із грубим порушенням норм законодавства, є явного необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з огляду на наступне. 
Зазначені у постанові про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, так як дійсно близько 03 години 08.08.2024 року позивача ОСОБА_1 було із невідомих причин доставлено працівниками поліції до ЧРТЦК із підстав нібито перебування у розшуку, однак після того, як інформація про розшук була спростована, позивач ОСОБА_1 після пред`явлення військово-облікового документу та підтвердження про вчасне оновлення даних, залишив приміщення ЧРТЦК, і в його присутності жодного протоколу про адміністративне правопорушення не складалося, тим більше йому не пропонувалося отримати направлення на медичний огляд.
У позові представник посилається на те, що позивач ОСОБА_1 не був обізнаний про розгляд справи 16 серпня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , цим самим був позбавлений можливості приймати участь у розгляді справи, надавати пояснення, заперечення по справі, а також користуватися правничою допомогою. Більше того, в оскаржуваній постанові № 3390 взагалі відсутнє посилання про розгляд справи у відсутності позивача ОСОБА_1 із його належним повідомленням про час та місце слухання справи. Крім того, в оскаржуваній постанові місце реєстрації позивача значиться як «    АДРЕСА_1 », хоча він жодного відношення до даної адреси немає, там ніколи не проживав та не був зареєстрований.
Враховуючи, що ОСОБА_1  перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчасно оновлював дані, вчасно, у визначені законом терміни пройшов військово-лікарську комісію, просять визнати незаконною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 3390 від 16 серпня 2024 року, прийняту начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , за якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., а адміністративну справу відносно нього закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 

Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 02 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від його представника – адвоката Боднарюка В.І. надійшла заява, в якій просить судове засідання проводити у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання 13.04.2026 та 20.04.2026 не з`явився, повідомлявся до дату та час розгляду справи належним чином, відзив на позовну заяву чи будь-яких інших клопотань суду не надавав.
Отже, учасники справи в судове засідання, призначене на 20 квітня 2026 року, не з`явилися, тому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що постановою № 3390 від 16 серпня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 було притягнуто до про адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн (зв.а.с.11- а.с.12).
Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 08.08.2024 року о 03 год. 10 хв. в Чернівецькому обласному збірному пункті в м. Чернівці, військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на медичний огляд та проходження медичного огляду за направленням ІНФОРМАЦІЯ_3 №2622. Видача направлення на медичний огляд військо-лікарською комісією визначено додатком АКМУ №560 від 16.05.2024 Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, що затверджено наказом МО №402 від 14.08.2008 та зареєстровано в МЮ 17.11.2008 за №1109/15800. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, порушив вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
В постанові про адміністративне правопорушення №3390 від 16.08.2024 року зазначено, що доказами, якими підтверджується вина ОСОБА_4 є протокол серії ЧРТКЦ №973 від 08.08.2024, паспорт гр. України, довідка ЄДРПВР, направлення на медичний огляд №2622, акт про відмову від проходження медичного огляду, копія журналу направлень на медичний огляд, рапорт ЧРУП ГУНП.
Крім того, в графі місце реєстрації (проживання) ОСОБА_1 вказано адресу АДРЕСА_1 .
Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2026/004679327 від 24.03.2026 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 16.08.2011 року (зв. а.с.6).
Відповідно до копії витягу з додатку «Резерв +», сформованого 16.07.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розшуку не перебував, згідно постанови ВЛК від 04.06.2014 року непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (а.с.6).
Відповідно до копії військо-облікових документів №270720219334693200002 ОСОБА_1 взятий на облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 03.12.2024 року. Відстрочка на підставі п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 07.02.2025 (зв.а.с.12-а.с.13).
Згідно копії постанови державного виконався Хотинської ВДВС у Дністровському районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України В. Семенчука від 10.03.2026 року відкрито виконавче провадження ВП №80454412 відносно ОСОБА_1 на підставі постанови №3390 від 16.08.2024 (зв. а.с.10-а.с.11).
Згідно трекінгу №R067121574460 постанова Хотинського ДВС про відкриття виконавчого провадження №80454412 від 10.03.2026 року отримана ОСОБА_1 21.03.2026 (а.с.9).
Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові, а також не надав копій матеріалів справи, які стали підставою винесення постанови про накладення адміністративного по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., витребуваних судом.
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Зі змісту постанови №3390 від 16.08.2024 року вбачається, що 08.08.2024 року о 03 год. 10 хв. в Чернівецькому обласному збірному пункті в м. Чернівці, військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення на медичний огляд та проходження медичного огляду за направленням ІНФОРМАЦІЯ_3 №2622, чим своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, порушив вимоги абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Відповідно до ст.256 КупАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.
Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2020 р. у справі №685/1153/17 дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.
Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували доводи позивача про його неналежне повідомлення про розгляд справи 16 серпня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 , а отже було порушено його процесуальні права як особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно дост.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Отже, проходження медичного огляду є обов`язком кожного військовозобов`язаного.
У період дії воєнного стану постанови ВЛК про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації дійсні протягом 1 року. Після закінчення даного строку військовозобов`язані підлягають повторному переогляду. Направлення на ВЛК може бути видане як з ініціативи начальника районного ТЦК та СП, так і за ініціативи самого військовозобов`язаного.
Відповідно до п. 3.1 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 року № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, начальників центрів рекрутингу Збройних Сил України,на підставі направлення за формою, наведеною у додатку 11до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ВЛК при ТЦК та СП за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які мають договір із НСЗУ на пакет медичних послуг, включений до програми державних гарантій медичного обслуговування населення на відповідний рік щодо медичного огляду осіб, який організовується ТЦК та СП, лікарями, які входять до складу ВЛК при ТЦК та СП. При цьому особам віком до 45 років видається направлення з метою визначення їх придатності до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.
Водночас, відповідачем не надано доказів відмови позивача від проходження ВЛК, не надане зареєстроване направлення на медичний огляд, акт про відмову від проходження медичного огляду, копію журналу направлень на медичний огляд, вказана обставина відповідачем будь-якими доказами не спростована.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.
Отже, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам ч. 2 ст.79 КАС України відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а отже й правомірності оскаржуваної постанови.
Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Відповідно до п. 3 ч. 3ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, оскільки доводи позивача не спростовані відповідачем, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
За таких обставин, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст.8-9,72-77,241,242-246,250,257 КАС України, суд, -, –

ухвалив:

Позов  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення -задовольнити.
Скасувати постанову №3390 від 16 серпня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його постановлення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 20 квітня 2026 року.
Суддя: 	Сергій Миколайович СКРИПНИК