Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/7785/25
 
провадження № 2/650/1150/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
04 лютого 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого – судді Сікори О.О.,
за участю секретаря – Завістовської Л.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 до Милівської сільської ради (СВА) про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з початку 2015 року безперервно володіє та користується житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , утримувала житловий будинок та приналежні до нього господарські споруди на правах власника, неодноразово робила у ньому ремонти, сплачувала комунальні послуги, облаштувала огорожу та присадибну територію, вела господарство, забезпечувала належний стан домоволодіння, однак, на спірний будинок позивач не має правовстановлюючих документів, що створює ряд незручностей.
У зв`язку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок у цілому за правилами набувальної давності, відповідно до статті 344 ЦК України, зазначаючи, що він добросовісно, відкрито та безперервно володіє майном протягом встановленого законом строку.
На судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надано заяву про розгляд справи без їх участі.
На судове засідання представник відповідача не з`явився.
За таких обставин, суд вважає можливим постановити рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, щопозивач з початку 2015 року безперервно володіє та користується житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ., що підтверджено та узгоджується поясненнями свідка ОСОБА_3 .
Місцева жителька с. Качкарівка ОСОБА_3 згідно акту опитування вказала, що ОСОБА_1 , дійсно з літа 2015 року відкрито і безперервно володіє та проживає у житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання у вказаному житловому будинку ОСОБА_1 утримувала житловий будинок та приналежні до нього господарські споруди на правах власника, неодноразово робила у ньому ремонти, сплачувала комунальні послуги, облаштувала огорожу та присадибну територію, вела господарство, забезпечувала належний стан домоволодіння.
З 2015 року позивачка проживає в житловому будинку, утримує будинок та приналежні до нього господарські споруди на правах власника, неодноразово робила у ньому ремонти, провела електропостачання, водопостачання, газопостачання, сплачую комунальні послуги, облаштувала огорожу, зацементувала двір, вела господарство. Всі свої зароблені грошові кошти витрачала на відновлення та належного стану домоволодіння.
Факт володіння будинком, також підтверджується наявністю у позивачки технічного паспорта на будинок від 20.03.1994.
Крім того, позивачкою виготовлено новий технічний паспорт, та внесено відомості до ЄДЕССБ.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за вказаним об`єктом нерухомого майна не зареєстровано.
Зазначені обставини, як кожна окремо, так і в сукупності, свідчать про бажання позивачем на законодавчому рівні встановити право власності на будинок як і неможливість визнання за ним такого права, окрім як за зверненням до суду, з вимогою визнання права власності як за набувачем таких прав за набувальною давністю.
Тобто позивач володіє спірним домоволодінням більше десяти років, при цьому набувши таке право добросовісно.
Інших осіб, які претендують на це майно під час судового розгляду не встановлено.
Згідно зі ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Набувальна давність (або давність володіння) відноситься до первісних способів набуття права власності, тому що права набувача засновані не на минулій власності чи відносинах правонаступництва, а на обов`язковій сукупності обставин, передбачених ч. 1 ст. 344 ЦК України, до яких насамперед відносяться законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).
Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, також в інших ситуаціях.
Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки позивач відкрито на протязі більше 10 років володіє і користується спірним житловим будинком, при тому, що відсутні інші особи, які можуть заявити про своє право на нього, позивач набув права на будинок за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212, 224 - 226 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд, 

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 представник позивача ОСОБА_2 до Милівської сільської ради (СВА) про визнання права власності – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:          О.О. Сікора