Справа №760/33188/24
2-а/760/623/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Букіної О.М.,
при секретарі -Есер М.Р.,
розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі -
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з проханням визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 грудня 2024 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 189995 за ч. 5 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування, повторно протягом року. Підставою для складання зазначеного протоколу працівники поліції зазначили, що 24 жовтня 2024 року відносно позивача було винесено постанову серії ЕНА № 3333453 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Водночас позивач із вказаною постановою не погоджується, оскільки транспортним засобом 24 жовтня 2024 року він не керував, а викладені у постанові обставини не відповідають дійсності. У постанові відсутні відомості про свідків (їхні прізвища, ім`я, по батькові, місце проживання та підписи), які б підтверджували факт керування позивачем транспортним засобом.
Про існування зазначеної постанови позивач дізнався лише 06 грудня 2024 року під час складання відносно нього протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Крім того, відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування особі, яка не має такого права. Особа вважається такою, що не має права керування, зокрема у разі відсутності посвідчення водія відповідної категорії. Разом з тим, до оскаржуваної постанови не долучено належних і допустимих доказів, які б підтверджували відсутність у позивача посвідчення водія відповідної категорії.
Таким чином, постанова від 24 жовтня 2024 року є необґрунтованою та незаконною, а відтак не може вважатися належною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП як за повторне правопорушення протягом року.
На підставі викладеного просив позов задовольнити.
07.01.2025 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.01.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.
03.02.2025 від позивача на вимогу ухвали суду надійшла заява про усунення недоліків.
14.02.2025 від позивача надійшло клопотання про витребування доказів в якому він просить витребувати у Департаменту патрульної поліції постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.02.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження та витребувано у Департамента патрульної поліції постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3333453 від 24.10.2024 року складену стосовно ОСОБА_1 .
17.03.2025 від представника відповідача надійшла заява в якій повідомляє, що станом на 07.03.2025, виконати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2025 року по справі № 760/33188/24, в частині надання до суду постанови серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024 винесеної стосовно Позивача, не є можливим, у зв`язку з тим, що вказана постанова направлена до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), для примусового виконання у порядку, визначеному КУпАП.
18.03.2025 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що на момент винесення спірної постанови серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024 позивач уже був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови Подільського районного суду м. Києва від 04.04.2024 у справі № 758/3205/24, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування строком на один рік. Зазначене судове рішення не було оскаржене та набрало законної сили, у зв`язку з чим на 24.10.2024 позивач не мав законного права керувати транспортними засобами. Відповідач також посилається на відомості з ІКС «Інформаційний портал Національної поліції України», відповідно до яких позивач 24.10.2024 та повторно 06.12.2024 керував транспортним засобом AUDI A8 2.8 у період дії судової заборони, що стало підставою для притягнення його спочатку за ч. 4 ст. 126 КУпАП, а в подальшому - за ч. 5 ст. 126 КУпАП як за повторне правопорушення протягом року.
19.05.2025 позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що відповідач не надав суду ані самої оскаржуваної постанови, ані відеозапису події чи інших доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення та законність її винесення. Позивач також наголошує, що постанова була направлена на примусове виконання лише після відкриття провадження у справі, що, на його думку, свідчить про сумнівність її існування та належного вручення станом на грудень 2024 року.
02.06.2025 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. У них зазначено, що доводи позивача щодо ненадання доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови, відсутності відеозапису, копії постанови та доказів її направлення до органу державної виконавчої служби є безпідставними, оскільки у відзиві відповідачем було надано обґрунтування кожної із зазначених обставин із долученням відповідних доказів.
04.11.2025 представник відповідача подав заяву, у якій зазначив, що йому стало відомо про ухвалу суду від 27.10.2025 щодо повторного витребування у Департаменту патрульної поліції постанови серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024, винесеної стосовно ОСОБА_1 .
У заяві вказано, що зазначена постанова відповідно до вимог статей 307, 308 КУпАП та згідно із супровідним листом управління патрульної поліції в Житомирській області від 13.12.2024 № 18438/41/28/-2024 була направлена до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області для примусового виконання. У зв`язку з цим відповідач позбавлений можливості виконати ухвалу суду в частині надання копії зазначеної постанови.
08.12.2025 позивач подав додаткові пояснення, у яких зазначив, що про існування оскаржуваної постанови серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024 йому стало відомо лише 06.12.2024 під час складання щодо нього протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Позивач наголошує, що відповідач не надав до суду жодних належних і допустимих доказів вчинення ним правопорушення, зокрема копії самої постанови, відеозапису події, який відповідно до Інструкції МВС має здійснюватися безперервно під час виконання службових обов`язків, а також інших супровідних матеріалів. Посилаючись на положення ст. 71, 77 КАС України, позивач зазначає, що обов`язок доказування правомірності рішення покладається на відповідача.
Крім того, позивач звертає увагу, що виконавче провадження за цією постановою було відкрито лише 14.03.2025, тобто після подання позову (20.12.2024) та відкриття провадження у справі (26.02.2025), що, на його думку, свідчить про відсутність постанови станом на 06.12.2024 та його необізнаність про її існування. Він також зазначає, що 24.10.2024 не був присутній при складенні постанови, її не підписував і копію не отримував.
З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити позов та скасувати оскаржувану постанову.
17.12.2025 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Разом із клопотанням позивач подав копію титульної сторінки виконавчого провадження, відкритого на підставі постанови серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024, а також копію самої постанови серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024.
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).
З матеріалів справи вбачається, що 06.12.2024 відносно ОСОБА_1 інспектором 1 взводу 5 роти 2 батальйону полк-1 управління патрульної поліції в м. Києві лейтенантом поліції Стецюрою Владиславом Вячеславовичем винесено постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, за те, що водій ОСОБА_1 , 06.12.2024 о 13 год 30 хв, керуючи транспортним засобом Audi A8 2.8, д.н.з. НОМЕР_1 будучи особою позбавленою прав керування Подільським районним судом м. Києва від 04.04.2024. Правопорушення було вчинено повторно протягом року (постанова ЕНА №3333453 від 24.10.2024), чим порушив п. 2.1.а ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування ТЗ.
До матеріалів справи позивачем було долучено копію оскаржуваної постанови ЕНА №3333453 від 24.10.2024 якою поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону полк-1 управління патрульної поліції в Житомирській області, капралом поліції Горнович В.С. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП, за те що останній 24.10.2024 о 14 год 42 хв, керував ТЗ по за населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар, а також керував ТЗ будучи позбавленим права керування від 04.04.2024 Подільським районним судом м. Києва строком на один рік, чим порушив п.2.1.а ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування ТЗ.
Разом з тим, як зазначає позивач у своїй заяві, про існування постанови серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024 йому стало відомо лише 06.12.2024 під час притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Дослідивши складену постанову серії ЕНА №3333453 від 24.10.2024 та матеріали справи, суд не знайшов підтверджень вини позивача, а саме: в матеріалах справи відсутні пояснення свідків порушення ОСОБА_1 ПДР, відсутня також фото чи відео фіксація, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, зокрема того, що 24.10.2024 він керував ТЗ по за населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар, а також керував ТЗ будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1.а ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування ТЗ.
Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, як убачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, під час її винесення вимоги закону щодо належного оформлення та вручення постанови дотримані не були. Зокрема, постанова не містить підпису позивача, а матеріали справи не містять доказів її вручення останньому або належного повідомлення про її винесення.
Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП України.
П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст.33 КУпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, відповідачем до суду надано не було.
Зокрема, ні у відзиві на позовну заяву, ні у поданих запереченнях представником відповідача не долучено жодного належного та допустимого доказу, який би беззаперечно підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 24.10.2024 о 14 год 42 хв.
У матеріалах справи відсутні: відеозапис з нагрудної камери поліцейського або з службового автомобіля; фотоматеріали фіксації події; пояснення свідків чи понятих; рапорт поліцейського із детальним описом обставин зупинки та встановлення особи водія; будь-які інші об`єктивні докази, що підтверджують саме факт керування транспортним засобом позивачем у зазначений час і в зазначеному місці.
Посилання відповідача у відзиві на те, що позивач був позбавлений права керування на підставі постанови Подільського районного суду м. Києва від 04.04.2024, саме по собі не доводить факту керування транспортним засобом 24.10.2024. 
Наявність судового рішення про позбавлення права керування лише підтверджує правовий статус особи, однак не є доказом події адміністративного правопорушення.
Аналогічно, посилання відповідача на те, що 06.12.2024 відносно позивача було винесено постанову за ч. 5 ст. 126 КУпАП, не може свідчити про те, що саме 24.10.2024 ОСОБА_1 керував транспортним засобом. 
Постанова від 06.12.2024 ґрунтується, зокрема, на наявності попередньої постанови, однак не містить самостійного доказування події від 24.10.2024.
Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б у сукупності давали суду можливість дійти переконливого висновку про те, що 24.10.2024 саме ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування.
Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.
У відповідності до ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду належних доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав.
Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст.286 КАС України.
Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень підлягає скасуванню.
Щодо клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 про наявність постанови серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024 стало відомо лише 06.12.2024 під час складання щодо нього протоколу за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Інших даних, що позивач був раніше обізнаний про наявність постанови, матеріали справи не містить.
Суд вважає, що причини, зазначені позивачем щодо несвоєчасного звернення з позовом, є поважними. 
Враховуючи обставини справи та надані матеріали, суд вважає можливим поновити пропущений строк для оскарження постанови серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024.
Враховуючи наведе вище, позов останнього підлягає задоволенню.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з Відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає відшкодуванню сплачений Позивачем при подачі даного позову до суду судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Керуючись ст.ст.121 ч.5, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3333453 від 24.10.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 гривень, скасувати.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ,) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 24.02.2026.
Суддя О.М. Букіна