Єдиний унікальний номер №333/11613/25
Номер провадження №2/333/1504/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
23 лютого 2026 року   м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретарки судового засідання Пузанової А.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначила, що вона зареєстрована та проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 у якій також зареєстрований, але тривалий час не проживає відповідач по справі. Квартира не приватизована є комунальною власністю. Відповідач, який є її братом, зареєстрований, але не проживає у ній з 2020 року, проживає у Дніпропетровській області. Відповідач не мешкає у спірному житлі без поважних причин більше ніж 6 місяців, житлом не цікавиться, не сплачує комунальні послуги, весь цей час тягар оплати комунальних послуг лежав на ній, оформити субсидію вона не мала можливості, бо відсутня інформація, про доходи відповідача, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою.
Ухвалою суду 15.12.2025 року суддя Піх Ю.Р. прийняв позовну заяву до свого провадження, та вирішив розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, прохали їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечував, так як не проживає в квартирі з 2015 року, прохав розглядати справу без його участі. 
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Так, відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно з ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконавчим комітетом Орджонікідзевської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя 10.12.1990 видано ордер на житлове приміщення № 4373 ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому № 250/27 від 12.10.1990 з наступним складом сім`ї: син ОСОБА_5 , донька ОСОБА_6 , донька ОСОБА_7 .
На підставі свідоцтва про одруження НОМЕР_1 виданого Комунарським відділом ЗАГС м. Запоріжжя 08.01.1994 ОСОБА_4 зареєструвала свій шлюб з ОСОБА_8 та змінила прізвище на ОСОБА_9 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_10 , батьками зазначені ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .
Відповідач ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2015 року проживає по АДРЕСА_2 .
Судом встановлено що відповідач не проживає в оспорюваній квартирі більше 3 років.
Добровільно відповідач не бажає знятись з реєстраційного обліку. Реєстрація відповідача порушує право  ОСОБА_10  на вільне розпорядження і користування вказаною квартирою.
Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми діючого Житлового кодексу України, оскільки спірна квартира не є власністю сторін і спір стосується визнання члена сім`ї наймача житлового помешкання такими, що втратив право користування внаслідок відсутності понад встановлені у законодавстві строки.
Згідно з ст.64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
За змістом ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Враховуючи вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, належності та допустимості, суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_12 не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщення.
При цьому, суд виходить з того, що відповідач за власним бажанням та волевиявленням виїхав зі спірної квартири на інше місце мешкання, ніяких перешкод йому в користуванні спірним житлом з боку позивачки чи інших осіб не чинилось, умов, щоб унеможливлювали їх проживання не створювалось, тривалий час він ним не користується з власної волі, його особистих речей в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, однак з реєстраційного обліку не знявся.
Крім того, суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову.
Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право на житлове приміщення, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 197, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням – задовольнити.
Визнати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_3 .
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Запорізького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:          Ю.Р. Піх