Справа № 127/3586/26
Провадження 3/127/787/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року 	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП, – 

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2026 справи про адміністративні правопорушення № 127/3586/26 і № 127/3587/26 було об`єднано в одне провадження і присвоєно об`єднаній справі № 127/3586/26.
15.01.2026 інспектором з ЮП СВГ ВП № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Оголенко Я.О. та 17.01.2026 інспектором з ЮП СВГ ВП № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Теліверою Т.С. складено протоколи про адміністративне правопорушення серії ВБА № 147502 та серії ВБА № 147546, відповідно. З даних протоколів вбачається, що «15.01.2026 близько 16 год. 30 хв. та 16.01.2026 близько 13 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: зловживала алкогольними напоями у присутності дитини». Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнала та повідомила, що під час приїзду працівників поліції 15.01.2026 її син перебував у садочку. Також ОСОБА_1 повідомила, що наразі малолітній ОСОБА_3 перебуває в КНП «ВМКЛ «ЦМтаД», де вона його навідує щодня, про що надала відповідну довідку. ОСОБА_1 повідомила, що її дії жодним чином не могли негативно вплинути на сина. 
Клопотання про забезпечення та/або витребування доказів, виклик свідків тощо від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надходили. 
Зі змісту пояснень ОСОБА_4 від 16.01.2026, які містяться в матеріалах справи вбачається, що малолітній ОСОБА_5 є її онуком. 16.01.2026 ОСОБА_4 , відвідавши квартиру де проживає її невістка ОСОБА_1 разом малолітнім ОСОБА_3 виявила, що у квартирі брудно, ОСОБА_1 разом із сторонньою особою жіночої статті перебувають в стані алкогольного сп`яніння. 
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що підставою для відвідання ОСОБА_1 працівниками поліції стало повідомлення начальника Служби у справах дітей Вінницької міської ради про необхідність з`ясування виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків. В результаті чого, було зафіксовано вживання ОСОБА_1 за місцем свого проживання 15.01.2026 близько 16 год. 30 хв. та 16.01.2026 близько 13 год. 30 хв. в присутності малолітньої дитини алкогольних напоїв.
Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що 15.01.2026 близько 16 год. 30 хв. та 16.01.2026 близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 в присутності свого малолітнього сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вживала алкогольні напої.
Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані:
- виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;
- піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток ;
- забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ;
- поважати дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей - тягне за собою адміністративну відповідальність.
Пунктом першим і другим статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Судом прийнятодо уваги, що під незабезпеченням необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей варто розуміти різні форми бездіяльності, у результаті яких відсутня належна турбота про виховання і навчання неповнолітніх. Ухилення батьків і осіб, що їх замінюють, від виконання своїх обов`язків може виражатися в тому, що вони не піклуються про моральне виховання, фізичний розвиток дітей і зміцнення їхнього здоров`я, створення необхідних умов для своєчасного одержання ними освіти, успішного навчання, підготовки до трудової діяльності. Виховання складається з різного роду дій батьків.
Ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стало наслідком для складання 15.01.2026 та 16.01.2026 протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до акта проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який міститься в матеріалах справи, вбачається, що за результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини було зроблено висновок «дуже небезпечно» та зафіксовано перебування ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння.
Вживання матір`ю алкоголю та перебування в алкогольному сп`янінні в присутності малолітньої дитини, негативно впливає на її розвиток як складову виховання, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, судом розцінюється як ухилення від виховання дитини матір`ю, внаслідок її поведінки. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 хоча і не мала умислу ухилятися від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітнього сина, не бажала настання шкідливих наслідків, однак мала передбачати і допускати їх настання. Таким чином, факти ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання малолітньої дитини мали місце.
З довідки КНП «ВМКЛ «ЦМтаД» № 235 від 13.02.2026 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у даному закладі. Мати ОСОБА_1 відвідує дитину щодня та забезпечує дитину речами, засобами гігієни, іграшками та харчуванням.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винна у скоєнні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ВБА № 147502 від 15.01.2026 та серії ВБА № 147546 від 16.01.2026 та наявними у справі належними доказами, а також усними поясненнями ОСОБА_1 наданими в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Санкція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає альтернативний вид адміністративного стягнення. Тому, вирішуючи який саме вид адміністративного стягнення слід застосувати до правопорушника, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Судом з ЄДРСР, інформація з якого перебуває у публічному доступі, встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.01.2026 у справі № 127/1648/26, яка набрала законної сили 10.02.2026, ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення.
Враховуючи характер скоєних правопорушень, особу порушника, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 184 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Суд прийшов до висновку, що у даній справі таке стягнення є необхідним та достатнім. 
Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665, 60 гривень.
Виявивши непоодинокі випадки вживання матір`ю алкогольних напоїв в присутності малолітньої дитини, суд вважаєза необхідне повідомити про це відповідний орган опіки та піклування для вжиття необхідних і відповідних заходів.
На підставі вищевикладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 23, 24, 33-36, 38, ч. 1 ст. 401, ч. 1 ст. 184, ст.ст. 221, 251, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП, та стягнути з неї штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок на користь держави.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Повідомити Службу у справах дітей Вінницької міської ради про встановлені випадки вживання матір`ю алкогольних напоїв в присутності малолітньої дитини – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для вжиття необхіднихі відповідних заходів.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання, у порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу , та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 :  ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 . 

Суддя