П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/40040/24	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
28.02.2025 року;
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні і виплати пенсії за вислугою років з 26 червня 2024 року відповідно до статей 2, 12, 13, 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
скасувати індивідуальний акт - рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області №2368 від 14 жовтня 2024 року про відмову у призначенні та виплати пенсії за вислугою років з 26 червня 2024 року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести призначення, обчислення та виплату (без припинення) пенсії за вислугою років з 26 червня 2024 року, виходячи з 68% грошового забезпечення відповідно до статей 2, 12, 13, 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
В обґрунтування позову зазначено, що позивач проходив службу в ГУДСНС в Одеській області, наказом від 24.06.2024 звільнений служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом « 9» Положення №593, з 25.06.2024 знятий з усіх видів забезпечення. Вислуга років на день звільнення зі служби цивільного захисту складає 26 років 10 місяців 17 днів. З 26.062024 позивач призваний на військову службу за призивом під час мобілізації на особливий період.
Поряд з цим, після звільнення зі служби цивільного захисту позивач звернувся до ГУПФУ із заявою встановленого зразка та відповідними доданими документами про призначення пенсії за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Натомість за відсутності правових та обґрунтованих підстав рішенням ГУПФУ, в порушенням вимог статті 2 Закону №2262, у задоволенні заяви про призначення пенсії за вислугу років відмовлено.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №2368 від 21.10.2024 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 26.06.2024 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2024 про призначення пенсії за вислугою років з 26.06.2024 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог суд відмовив.
Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,2 гривень.
Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення ГУПФУ не відповідає вимогам частини 3 статті 2 Закону №2262, адже виплата пенсії особам з числа із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, не припиняється. Поряд з цим, після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволення позову у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням статті 2 Закону №2262, помилково залишено поза увагою, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Також, апелянт зауважує на тому, що, здійснюючи розподіл судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ, судом першої інстанції помилково не враховано, що відповідно до положень статті 73 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу в Головному управлінні Державної служби з надзвичайних ситуацій у Одеській області.
Наказом Головного управління ДСНС України в Одеській області №485 о/с від 24.06.2024 року позивач звільнений із служби цивільного захисту за пунктом 176 підпунктом « 9» (за згодою сторін), у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації.) Вислуга років на день звільнення складає 26 років 10 місяців 17 днів.
Згідно витягу з наказу начальника Головного управління ДСНС України в Одеській області від 25.06.2024 року за №492 позивач знятий з усіх видів забезпечення та виключений із списків особового складу 25.06.2024 року.
Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.12.2024 року №1655 позивач призваний на військову службу по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 (наказ від 26.06.2024 за №205).
Згідно витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) від 30.07.2024 року за №854-ОС позивач з 03.08.2024 року виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Наказом командира НОМЕР_3 загону морської охорони Державної прикордонної служби України №402-ОС позивач з 04 серпня 2024 року зарахований у списки особового складу загону на всі види забезпечення.
25.07.2024 року позивач подав заяву про призначення пенсії за вислугою років після звільнення згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
30.07.2024 року ГУДСНС в Одеській області відправлено до ГУПФУ заяву про призначення позивачеві пенсії за вислугу років.
Рішенням ГУПФУ від 21.10.2024 №2368 у задоволенні заяви про призначення пенсії за вислугу років відмовлено.
У рішенні ГУПФУ вказало, що позивач призваний на військову службу, тому відповідно до положень статті 2 Закону №2262 пенсі може бути призначена після звільнення зі служби.
Не погоджуючись з рішенням ГУПФУ, посилаючись на його неправомірність та необґрунтованість, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначені Законом №2262-ХІІ.
Згідно Закону України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2262 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
У частині 1 статті 2 Закону №2262 передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.
Також, відповідно до частини 3 статті 3 Закону №2262 пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.
Поряд з цим, відповідно до пункту «б» статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.
Пунктом 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, передбачено, що заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України, за останнім місцем служби.
Аналізуючи вище наведені положення законодавства, судом першої інстанції правильно враховано, що спірні правовідносини між сторонами виникли та продовжують існувати в період дії воєнного стану.
Особливістю цього спірного періоду є те, що пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, виплата пенсій не припиняється. Поряд з цим, після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, до дня фактичного звільнення.
Рішення ГУПФУ вказані вимоги цього Закону не враховує, натомість відповідачем помилково зроблено посилання на приписи частини 2 статті 2 Закону №2262, адже позивач повторно не прийнятий на військову службу до органів та підрозділів цивільного захисту.
Отже, повертаючись до обставин справи, судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що позивач наступного дня після звільнення з органу цивільного захисту подав заяву про призначення пенсії за вислугу років, а прийняття позивача на військову службу за призовом під час мобілізації та під час дії особливого періоду відповідно до вимог частини 3 статті 2 Закону №2262 не припиняє право на пенсію за цим Законом.
Враховуючи, що на позивача з 26.06.2024 року (з наступного дня після звільнення зі служби) розповсюджується дія частини 3 статті 2 Закону №2262, рішення ГУПФУ про відмову у призначенні заявленої пенсії не може відповідати критеріям правомірності та обґрунтованості.
Відповідно, є правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позову у відповідній частині та скасування неправомірного рішення ГУПФУ.
Також, апеляційний суд встановив дотримання судом першої інстанції положень статті 139 КАС України в частині розподілу судових витрат за рахунок суб`єкта владних повноважень, який виступав стороною у справі, та порушень норм процесуального права в цій частині суд не допустив.
Оскільки висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до вимог статті 316 КАС України підлягає залишенню без змін.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 9, 139, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко 

Судді: А.І. Бітов 

В.О. Скрипченко