МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2026 р. 	№ 400/6231/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, 	
про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі – відповідач) та просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача про перерахунок пенсії позивача шляхом переведення на пенсію державного службовця без урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця;
- зобов`язати відповідача перевести позивача на інший вид пенсії з пенсії за віком згідно Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» з 08.12.2023 року, розрахувавши її розмір з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які додано до заяви від 28.08.2024 року з 28.08.2024 року.
В обґрунтування позову вказує, що відповідач протиправно не призначив позивачу пенсію за віком згідно Закону України вул. Миколи Руденка, 76, кв. 3, с-ще Миролюбове, Миколаївський район, Миколаївська область, 57223 з 08.12.2023 року та протиправно розрахував її розмір з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які додано до заяви від 28.08.2024 року з 28.08.2024 року.
Ухвалою від 18.06.2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що на виконання рішення суду позивач розглянув питання переведення позивача з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889 «Про державну службу». У зв`язку з тим, що розмір пенсійної виплати Позивача на виконання Рішення суду від 12.03.2025 по справі № 400/11189/24 зменшується, тому пенсійну виплату Позивача визначено у розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, оскільки рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 400/11189/24 будь-яких інших зобов`язань, що пов`язані із обчисленням розміру пенсії на Відповідача не було покладено, то дії Відповідача при здійсненні обрахунку розміру пенсії без урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця відповідають нормам чинного законодавства. До того ж, заяву з довідками позивачем подано 28.08.2024 року. Крім того, відповідно пункту 5 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 14.09.2016 №622, Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується управлінням Пенсійного фонду України з погодженням із Мінсоцполітики.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. 
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 400/11189/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 згідно Закону України «Про державну службу» з 28.08.2024.
На виконання рішення суду відповідачем повторно розглянуто питання щодо переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця з урахуванням викладених в судовому рішенні висновків. 
В листі та відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що у зв`язку з тим, що розмір пенсійної виплати позивача на виконання рішення суду від 12.03.2025 по справі № 400/11189/24 зменшується, тому пенсійну виплату Позивача визначено у розмірі пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. На думку відповідача, оскільки рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 400/11189/24 будь-яких інших зобов`язань, що пов`язані із обчисленням розміру пенсії на Відповідача не було покладено, то дії Відповідача при здійсненні обрахунку розміру пенсії без урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця відповідають нормам чинного законодавства. 
Вважаючи протиправними дії відповідача про перерахунок пенсії позивача шляхом переведення на пенсію державного службовця без урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Гарантоване статтею 46 Основного Закону України право на соціальний захист ґрунтується на тому, що розміри пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають бути визначені з урахуванням потреб людини, людської гідності та інших конституційних цінностей, а також на тому, що за наявності економічних та інших передумов розміри пенсій, інших видів соціальних виплат та допомоги мають бути своєчасно індексовані та/або перераховані.
На час виникнення спірних відносин, принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначалися Законом № 889-VIII.
При цьому, відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Суд констатує, що право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ як спеціального закону збережено для осіб, визначених у пунктах 10, 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.
Зокрема, пунктом 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Так, відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що особам, визначеним у пунктах 10, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII надано право вибору, на підставі якого закону їм має бути призначена пенсія. При цьому, для призначення пенсії за віком за Законом № 3723-ХІІ особі, яка на час звернення за її призначенням не є державним службовцем, проте відповідає критеріям, визначеним у пункті 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, використовується розмір заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а не розмір заробітної плати, яку така особа отримувала під час перебування на державній службі.
За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17.
Позивач досяг необхідного пенсійного віку та має стаж на посаді державної служби 18 років, станом на 01.05.2016 року працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців і мала стаж більше 20 років, а відтак набула право на пенсію державного службовця за віком на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ.
Позивач досяг віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, на день набрання чинності Законом №889-VIІІ мав більш як 20 років стажу на посадах державної служби, а відтак набула право на пенсію державного службовця за віком на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIІІ.
В той же час, предметом розгляду справи є питання можливості призначення пенсії згідно з Законом №889 та при нарахуванні пенсії за віком згідно із Законом № 3723-XII та Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII врахування довідок про складові заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, необхідних для розрахунку такої пенсії.
Для призначення пенсії за віком за Законом № 3723-ХІІ особі, яка на час звернення за її призначенням не є державним службовцем, проте відповідає критеріям, визначеним у пункті 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, використовується розмір заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а не розмір заробітної плати, яку така особа отримувала під час перебування на державній службі.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.09.2023 року по справі № 560/8328/22.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо посилання відповідача на те, що форма довідок для призначення пенсії державного службовця не відповідає вимогам Порядку № 622 з урахуванням змін, внесених Постановою № 823, суд зазначає наступне.
12.07.2024 КМУ прийнято постанову № 823 "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб".
Згідно п. 3 постанови № 823, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 січня 2024 року.
Постановою № 823 від 12.07.2024 затверджено довідки про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби.
Довідки від 27.08.2024 року № 1759/02.28, № 1758/02.28 видані за формою, що була передбачена Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб у редакції, чинній на момент її видачі, та без урахування змін відповідно до постанови № 823 від 12.07.2024.
Відповідно до ст. 59 Закону України "Про правотворчу діяльність", зворотна дія нормативно-правового акта у часі - це реалізація нормативно-правового акта щодо суспільних відносин, що виникли до дня набрання ним чинності, правове регулювання яких змінюється таким нормативно-правовим актом.
Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, визначених Конституцією України.
Ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За таких обставин, відмова відповідача у призначенні пенсії та відповідно щодо нарахування пенсії позивача на підставі довідок від 27.08.2024 року № 1759/02.28, № 1758/02.28 є протиправною, оскільки темпоральні застереження в постанові КМУ № 823 щодо її застосування з 01.01.2024 не можуть нівелювати право на перерахунок пенсії позивача на підставі довідок, що були видані відповідно до норм, чинних на момент їх видачі.
Таким чином, дії відповідача щодо перерахунок пенсії позивача шляхом переведення на пенсію державного службовця без урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця є протиправними.
Щодо зобов`язання відповідача перевести позивача на інший вид пенсії з пенсії за віком згідно Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України “Про державну службу” з 08.12.2023, суд зазначає, що позивач із заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" звернувся до відповідача 28.08.2024 року. 
Відповідно до ст. 45 Закону № 1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
А також рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 400/11189/24 зобов`язано призначити пенсію з 28.08.2024 року. 
Тому відповідач повинен призначити позивачу пенсію з 28.08.2024 року, а не з 08.12.2023 року, як просить позивач у позові.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 – 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, код ЄДРПОУ 13844159) – задовольнити частково. 
2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця з урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.08.2024 року № 1759/02.28, № 1758/02.28.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 з 28.08.2024 року пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з врахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 27.08.2024 року № 1759/02.28, № 1758/02.28.
4. У задоволені решти позовних вимог – відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, код ЄДРПОУ 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 19.03.2026 року.

Суддя О.В. Малих