ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/177/26 

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Ярощук О.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу
за позовом керівника Дубенської окружної прокуратури Рівненської області (Івана Франка, 10, м. Дубно, Рівненська обл.; код ЄДРПОУ/Умовний код: 02910077)
в інтересах держави в особі Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради (вул. Замкова, 4, м. Дубно, Рівненська обл., 35603; код ЄДРПОУ 25675957)
до Фізичної особи – підприємця Клименко Юлії Василівни ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )
про стягнення 75 290,28 грн

у судове засідання з`явилися:
- від прокуратури: Рункевич Ірина Вікторівна;
- від позивача: не з`явився;
- від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Заяви і клопотання сторін, процесуальні рішення.
12 лютого 2026 року через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС до Господарського суду Рівненської області надійшов позов керівника Дубенської окружної прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради до Фізичної особи – підприємця Клименко Юлії Василівни про стягнення 75 290, 28 грн плати за користування місцями для розміщення зовнішньої реклами за Договорами № 128/27 від 28.05.2019, № 237 від 27.04.2023.
Ухвалою від 12.02.2026 позовну заяву залишено без руху. Встановлено Дубенській окружній прокуратурі строк на усунення недоліків позовної заяви – 10 днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду: доказів підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву - Лисюка Олега Федоровича.
Прокуратура усунула недоліки позовної заяви в межах процесуального строку, встановленого судом.
Ухвалою від 18.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/177/26. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 17.03.2026. Запропоновано сторонам подати заяви по суті спору та встановлено процесуальні строки для подання таких заяв.
03 березня 2026 року від прокуратури надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи розрахунок заборгованості по договору № 237 від 27.04.2023 станом на 01.02.2026.
У судовому засіданні 17.03.2026 протокольною ухвалою оголошено перерву та ухвалою від 17.03.2026 повідомлено Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради та Фізичну особу – підприємця Клименко Юлію Василівну, що наступне судове засідання у справі № 918/177/26 відбудеться 07.04.2026.
02 квітня 2026 року від прокуратури надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів направлення розрахунку заборгованості по договору № 237 від 27.04.2023 на адресу Фізичної особи – підприємця Клименко Юлії Василівни.
Ухвалою від 07.04.2026 закрито підготовче провадження у справі № 918/177/26. Призначено справу № 918/1776/26 до судового розгляду по суті на 16.04.2026.
16 квітня 2026 року від Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.
Процесуальні дії у судовому засіданні з розгляду справи по суті.
16 квітня 2026 року судом встановлено, що Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради та Фізична особа – підприємець Клименко Юлія Василівна у судове засідання не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили.
Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення даного засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення ухвали від 07.04.2026 до його електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" 07.04.2026 о 17:41 год. Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Відтак позивач вважається таким, що отримав ухвалу від 07.04.2026 - 08.04.2026.
Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 07.04.2026 яка направлялась (трек-номер відправлення R067143087783) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .
Із адреси Фізичної особи – підприємця Клименко Юлії Василівни повернувся конверт із ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07.04.2026 із зазначенням причин повернення "Одержувач відсутній за вказаною адресою. 35604 м. Дубно Україна. 11.04.2026".
Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Зважаючи на викладене, оскільки судом встановлено, що причиною невручення конверту з ухвалою від 07.04.2026 для відповідача є відсутність вказаної особи за адресою місця знаходження, відтак суд дійшов висновку, що в розумінні вимог ГПК України вказана ухвала вважається врученою відповідачу 11.04.2026 належним чином.
Суд, зважаючи на послідовну позицію, що викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 № 800/547/17, Касаційного господарського суду від 07.09.2022 № 910/10569/21, від 19.12.2022 № 910/1730/22, від 01.03.2023 № 910/18543/21, від 30.03.2023 № 910/2654/22, від 06.06.2023 № 922/3604/21, від 09.11.2023 у справі № Б-39/02-09 (922/3286/21), за якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду, дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.
Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду справи по суті без участі представника позивача, відповідача та його представника.
Разом з тим, судом встановлено, що ухвалою від 18.02.2026, серед іншого, запропоновано відповідачу: у строк протягом 15-ти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України та усі докази, що можливо доставити до суду.
Відповідач отримала ухвалу про відкриття провадження у справі 06.03.2026 - відтак строк на подання відзиву тривав до 23.03.2026 (із огляду на те, що 15-й день на подання відзиву припав на вихідний день - суботу 21.03.2026, а відтак переноситься на перший після нього робочий день - понеділок 23.03.2026) та наразі сплинув.
Відзиву від відповідача не надходило. 
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.
Присутня у судовому засіданні прокурор наполягала на задоволенні позовних вимог із підстав, викладених у позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи прокуратури, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради ФОП Петровському М.А. видано дозвіл на розміщення реклами від 21.01.2013 № 40, строком дії до 21.01.2020.
29 січня 2019 року між ФОП Петровським М.А. та ФОП Клименко Ю.В. (відповідач) було укладено договір купівлі-продажу 5-ти рекламних сіті-лайтів розміром 1,2 х 1,8 м, розташованих по вул. Данила Галицького в м. Дубно Рівненської області.
В подальшому, відповідач як суб`єкт господарської діяльності звернувся до Дубенської міської ради із заявою від 24.05.2019 щодо внесення змін до дозволу на розміщення зовнішньої реклами від 21.01.2013 № 40, у зв`язку зі зміною власника сіті-лайтів.
На підставі вказаної заяви Клименко Ю.В. видано дозвіл від 28.05.2019 №128, строком дії до 21.01.2020. Рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради від 20.02.2020 №87 та від 23.01.2025 №18 строк дії дозволу продовжено до 19.01.2030.
Крім того, судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради від 15.03.2018 № 106 Клименко Ю.В. видано дозволи на розміщення реклами від 20.03.2018 № № 96, 99, строком дії до 20.03.2023. В подальшому, рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради № 120 від 27.04.2023 строк дії дозволів від 20.03.2018 № № 96, 99 продовжено на 5 років.
На підставі зазначеного рішення виконавчого комітету Дубенської міської ради Клименко Ю.В. видано переоформлені дозволи від 27.04.2023 № № 238, 239, строком дії до 26.04.2028.
Також встановлено, що відповідно до дозволу від 28.05.2019 № 128 між Управлінням архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради і Клименко Ю.В. (Розповсюджувач) було укладено договір від 28.05.2019 № 128/27 (далі - Договір № 128/27).
Згідно з дозволами від 27.04.2023 № № 238, 239 між Управлінням архітектури, будівництва та земельних питань Дубенської міської ради і Клименко Ю.В. (Розповсюджувач) укладено договір від 27.04.2023 № 237 (далі - Договір № 237).
Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України ці Договори набирають чинності з моменту їх підписання та діють протягом строку дії наданих дозволів (п. 7.1).
За умовами п. 1.1 Договорів Управління надало Розповсюджувачу (відповідачу) у тимчасове користування місця для розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами за адресами відповідно дозволів на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій від 28.05.2019 № 128, від 27.04.2023 № № 238, 239 (далі – Дозволи), а Розповсюджувач використовує надані місця для тимчасового розміщення спеціальних конструкцій, своєчасно та згідно з умовами Договорів здійснює оплату за тимчасове користування місцем; звільняє місце не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку дії Дозволів та/або Договорів.
За умовами п. п. 1.2, 1.3 вказаних Договорів Розповсюджувач має право розмістити сіті-лайти розміром 1,2 х 1,8 метра в кількості 5 шт. в м. Дубно на майдані Незалежності (згідно викопіювань); двосторонні спеціальні конструкції зовнішньої реклами типу «сіті-лайт» в кількості 14 (чотирнадцять) шт. розмірами 1,8 х 1,2 м (відповідно до викопіювань) в м. Дубно на вул. Данила Галицького: навпроти буд. № 1 в кількості 2 шт.; навпроти буд. № 3 в кількості 3 шт.; навпроти буд. № 9 в кількості 2 шт.; вул. Михайла Грушевського: перед вул. Зерова в кількості 3 шт.; вул. Зерова в кількості 1 шт.; навпроти буд. № 172, № 170, № 164 в кількості 3 шт.
Сторони вказаних Договорів погодили, серед іншого, що плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій здійснюється на підставі цих Договорів та визначається у порядку, встановленому і затвердженому рішенням Дубенської міської ради від 15.05.2019 № 3728 «Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно» (п. 3.1).
Плата за тимчасове користування місцями вноситься Розповсюджувачем щомісячно до 25 числа поточного місяця на бюджетний рахунок міста. Підставою для оплати є ці Договори, факт неотримання рахунку на оплату не звільняє Розповсюджувача від здійснення плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій (п. 3.2).
Відповідно до п. 3.3 Договорів нарахування плати здійснюється з дня видачі Дозволу на тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій з дня підписання Договору. Відсутність спеціальної конструкції на вказаних місцях не є підставою для звільнення від плати за користування місцями.
Згідно з п. 3.4 вказаних Договорів Розповсюджувач зобов`язаний провести оплату з обов`язковим поданням Управлінню копій відповідних квитанцій не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Допускається авансове перерахування грошових коштів.
Сторони таких Договорів також погодили, що у разі зміни зовнішнього вигляду (конструктивних елементів) спеціальних рекламних конструкцій з внесенням змін у Дозвіл в установленому порядку, що призвело до зміни її площі та/або плати, Управління проводить перерахунок плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій по фактичній площі з дати внесення змін у Дозвіл (п. 3.6); плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій автоматично підлягає перерахуванню щорічно в січні кожного року на поточний рік шляхом коригування плати за попередній рік на рівень інфляції за цей же рік (п. 3.7).
Згідно з розділом 4 вказаних Договорів Розповсюджувач має право, серед іншого, користуватися місцями для розміщення спеціальних конструкцій відповідно до умов цих Договорів та чинного законодавства України з питань реклами; розміщувати зовнішню рекламу на певний строк та у певних місцях, у відповідності до наданих Дозволів; на надання рівноцінних місць для розміщення спеціальних конструкцій у разі зміни містобудівної ситуації, проведення реконструкції, ремонту, будівництва на місцях розташування спеціальних конструкцій, які зумовлюють необхідність зміни місця розташування спеціальних конструкцій Розповсюджувача.
Крім цього, за вказаними Договорами Розповсюджувач зобов`язується, серед іншого, виконувати умови цих Договорів, дотримуватись вимог Правил, положень чинного законодавства про рекламу; після розташування рекламних засобів у п`ятиденний строк надати Управлінню фотокартки місць з розташованими рекламними засобами; проводити своєчасно та в повному обсязі оплату за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій у порядку і розмірі, передбаченому розділом 3 Договорів, з обов`язковим поданням Управлінню копії відповідних квитанцій не пізніше останнього робочого дня поточного місяця; у випадку псування спеціальних конструкцій та/або розміщеної на ній реклами протягом 30 календарних днів проводити ремонт конструкцій та/або заміну пошкодженої реклами; виконувати інші обов`язки, покладені на Розповсюджувача цими Договорами, Правилами та нормами чинного законодавства України.
Відповідно до п. 6.1 Договорів за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків Сторони несуть відповідальність у відповідності до умов Договорів та вимог чинного законодавства України.
Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама – реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Відповідно до п. 3 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.
Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документ дозвільного характеру – дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.
Таким чином, отримати дозвіл на розміщення реклами може лише суб`єкт господарювання.
Згідно з п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування.
Рішенням Дубенської міської ради від 15.05.2019 «Про затвердження Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно» затверджено Правила розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно (далі – Правила), відповідно до п. 1.3 яких їх дія поширюється на всю територію м. Дубно, на всіх фізичних і юридичних (незалежно від форми власності та підпорядкованості) осіб, які розміщують засоби зовнішньої реклами на території м. Дубно.
Правила є обов`язковими для виконання всіма учасниками рекламної діяльності.
Відповідно до п. п. 9.1-9.3 Правил плата за користування місцем розташування спеціальної конструкції, що перебуває у державній, комунальній або приватній власності, встановлюється на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).
Розрахунок розміру плати за тимчасове користування місцем розміщення засобу зовнішньої реклами, на ділянках та об`єктах, що перебувають у комунальній власності, визначається у Порядку визначення розміру плати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності.
Плата за тимчасове користування місцем, що перебуває у комунальній власності, перераховується на бюджетний рахунок та зараховується до бюджету міста.
Згідно з п. п. 9.4, 9.5 Правил плата за користування місцем розміщення засобів зовнішньої реклами нараховується з дати надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами. Відсутність спеціальної конструкції на вказаному місці не є підставою для звільнення від плати за користування місцем.
Сума коштів, що підлягає до оплати, вноситься розповсюджувачем на відповідний рахунок щомісяця, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.
Несплата платежів протягом шести місяців є підставою для дострокового розірвання договору.
Згідно зі ст. ст. 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договорів.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі прострочення на вимогу кредитора має сплатити суму боргу.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що за Договором від 28.05.2019 № 128/27 борг на початок 2025 року становив 27 грн 93 коп. Місячна плата в 2025 році становила 2 055 грн коп. Відповідачем у січні 2025 року було сплачено 1 354 грн 00 коп. Борг станом на 01.01.2026 становив 23 333 грн 93 коп.
За Договором від 27.04.2023 № 237 борг на початок 2025 року становив 39 283 грн 43 коп. Місячна плата в 2025 році становила 4 989 грн 41 коп. Відповідачем у січні 2025 року було сплачено 39 300 грн 00 коп. Борг станом на 01.01.2026 становив 59 856 грн 35 коп.
29 січня 2026 року відповідачем було оплачено 3 900 грн 00 коп., а 30 січня 2026 року відповідачем було оплачено 4 000 грн 00 коп. за Договором від 27.04.2023 № 237, що підтверджується платіжною інструкцією № 225 від 29.01.2026 та квитанцією про виконання платіжною інструкції від 30.01.2026.
Відтак судом встановлено, що як вбачається із матеріалів справи та обґрунтовано доводить прокуратура, відповідач (ФОП Клименко Ю.В.) взяті на себе обов`язки за Договорами належним чином не виконала, у зв`язку з чим:
- за Договором від 28.05.2019 № 128/27 за період з 01.01.2025 по 01.01.2026 включно утворилась заборгованість у розмірі 23 333,93 грн;
- за Договором від 27.04.2023 № 237 за період з 01.01.2025 по 30.01.2026 утворилась заборгованість на суму 51 956,35 грн.
Всього заборгованість відповідача за обома договорами становить 75 290, 28 грн.
Управлінням архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних питань Дубенської міської ради на адресу відповідача 15.01.2025 надіслано лист щодо необхідності сплатити заборгованість за використання місць для розміщення зовнішньої реклами. Однак, ФОП Клименко Ю.В. заборгованість так і не погасила.
В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем заборгованості за Договорами від 28.05.2019 № 128/27 та від 27.04.2023 № 237. Відзиву відповідачем не подано.
Відтак суд констатує, що відповідач взяті на себе обов`язки за Договорами не виконала, плату за користування наданими місцями у повному обсязі позивачу не перерахувала, доказів протилежного не надала.
Таке невиконання грошових зобов`язань кваліфікується судом як порушення відповідачем зобов`язань.
За результатами з`ясування обставин, на які прокуратура посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення із Фізичної особи – підприємця Клименко Юлії Василівни на користь Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради заборгованість за користуванням місцями розташування тимчасових конструкцій за договорами від 28.05.2019 № 128/27, від 27.04.2023 № 237 у загальному розмірі 75 290 грн 28 коп. 
Щодо представництва прокурором інтересів держави у суді суд зазначає наступне.
Суд виснує про наявність підстав для звернення прокурора із даним позовом до суду в інтересах держави в особі Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.
Стаття 131-1 Конституції України передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частини 3, 5 ст. 53 ГПК України встановлюють, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
У положеннях ч. 4 ст. 53 ГПК України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 18.03.2020 у справі № 553/2759/18, від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19, від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 та № 922/1830/19).
Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (постанови від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19, від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 та №922/1830/19).
Тобто під час розгляду справи в суді фактично стороною у спорі є держава, навіть якщо прокурор визначив стороною у справі певний орган (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц, від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 та № 922/1830/19).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2022 у справі № 2-3887/2009 зазначила, що ці висновки актуальні також щодо участі територіальної громади в цивільних правовідносинах та судовому процесі.
Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 23 Закону "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
У постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.
Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Водночас невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо про причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Разом з тим, поняття інтереси держави, відповідно до Рішення Конституційного суду України №3-рп/99 від 08.04.1999, є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.
При цьому, в основі інтересів держави, згідно даного рішення, завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. В п. 3 зазначеного рішення суд в загальному, не пов`язуючи вказане поняття з конкретними нормами, які підлягали тлумаченню, вказує, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.
Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (п. 54 рішення).
Представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і в разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний установлювати причини, з яких позивач не здійснює захисту своїх інтересів.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Касаційного господарського суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18.
Окрім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020 наведено висновки про те, що звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
«Нездійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень – він наділений відповідними повноваження для їх захисту інтересів держави, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Зазначена позиція міститься у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 4/166 «б».
Аналогічні правові позиції Верховного Суду щодо наявності підстав для представництва органами прокуратури інтересів держави викладені у постановах від 01.03.2018 у справі № 922/1361/17, від 13.03.2018 у справі № 911/620/17, від 25.09.2018 у справі № 804/2244/18, від 17.10.2018 у справі № 910/11919/17, від 05.02.2019 у справі № 910/7813/18, від 13.02.2019 у справі № 914/225/18, від 26.02.2019 у справі № 905/803/18, від 25.03.2019 у справі № 469/580/16-ц.
Предметом даного судового спору є стягнення заборгованості за користування місцями розташування тимчасових конструкцій.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Водночас, згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.
Частиною 4 статті 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
Доходи місцевих бюджетів, інші кошти, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України, ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на доходи місцевих бюджетів, інші кошти (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Тобто, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. У ст. 143 Конституції України зазначено, що місцеві органи самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки та збори відповідно до закону; утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, організації, установи.
Відтак завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.
Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку відповідно до ст. 145 Конституції України.
Окрім того, пунктом 45 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, передбачено, що контроль за додержанням цих Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад та інші органи відповідно до законодавства.
Відповідно до п. п. 1.1, 1.4 Положення про Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради, затвердженого рішенням Дубенської міської ради 12.05.2023 № 2856, Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради (далі – Управління) є виконавчим органом Дубенської міської ради, утворюється відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
До компетенції Управління належать повноваження виконавчих органів Дубенської міської ради, повноваження у галузі будівництва, містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, повноваження у сфері регулювання земельних відносин, охорони навколишнього природного середовища відповідно до чинного законодавства, актів органів місцевого самоврядування, міського голови.
Згідно з п. 2.124 вказаного Положення до повноважень Управління у сфері розміщення зовнішньої реклами належить укладення з розповсюджувачами зовнішньої реклами договорів на тимчасове користування місцями розміщення рекламних засобів у м. Дубно та контроль їх виконання у відповідності до Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Дубно.
Таким чином, органами, уповноваженими державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах, є Дубенська міська рада та Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради.
Недобросовісні дії відповідача, які полягають у несплаті платежів за розміщення реклами, порушують економічні інтереси територіальної громади та держави шляхом ненадходження коштів до бюджету та унеможливлюють використання коштів для цілей та потреб територіальної громади.
Забезпечення економічної безпеки України визначено ст. 17 Конституції України однією з найважливіших функцій держави, справою всього Українського народу.
В свою чергу ненадходження коштів до місцевого бюджету спричиняє шкоду економічним інтересам територіальної громади та держави в цілому, загрожує невиконанням загальнодержавних та місцевих програм, які фінансуються з бюджету, підриває основні принципи існуючого ладу.
Зокрема, ненадходження коштів унеможливлює здійснення видатків, пов`язаних з виконанням найважливіших функцій громади та держави, визначених Конституцією України: на забезпечення конституційного ладу держави, територіальної цілісності, недоторканності України та суверенітету, забезпечення громадського порядку, безпеки та судової влади, на економічну діяльність держави, на утримання установ та закладів соціально-культурної сфери, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, насамперед в умовах збройної агресії російської федерації проти України.
Враховуючи наведене, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.
Разом з тим, Управлінням архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради вживалися недостатні та неналежні заходи за фактом виникнення заборгованості. Зокрема, 15.01.2025 вказаний орган скерував відповідачу лист, який залишився без реагування.
Таким чином, Дубенською окружною прокуратурою у відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на адресу Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради, а також Дубенської міської ради скеровано відповідний лист № 51-2138вих-25 від 17.07.2025, яким повідомлено про наявність порушень інтересів держави при виконанні договорів, укладених з ФОП Клименко Ю.В.
Разом з тим, уповноваженими органами не забезпечено вжиття належних заходів щодо стягнення заборгованості з відповідача, про що свідчить лист від 04.08.2025 №Вих-2750/05-02-29/25.
Окрім того, Дубенською окружною прокуратурою у відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на адресу Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради, а також Дубенської міської ради скеровано додатковий лист № 51/2-12вих-26 від 06.01.2025, яким повідомлення про порушення інтересів держави.
В той же час уповноваженим органам не забезпечено вжиття належних заходів щодо стягнення заборгованості з відповідача, що підтверджується листом № вих-480/05-02-29/26 від 03.02.2026.
Вказане відповідно до ст. 53 ГПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для захисту інтересів держави в особі Дубенської міської ради та Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради шляхом звернення до суду з цим позовом.
Розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що судом визнано позов обґрунтованим в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2 662 грн 40 коп. (згідно з платіжною інструкцією № 173 від 04.02.2026 із урахуванням коефіцієнту 0,8 від 3 328 грн 00 коп.) сплачені Рівненською обласною прокуратурою покладаються на відповідача - Фізичну особу – підприємця Клименко Юлію Василівну.
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Позов керівника Дубенської окружної прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради до Фізичної особи – підприємця Клименко Юлії Василівни про стягнення 75 290.28 грн задовольнити.
2. Стягнути з Фізичної особи – підприємця Клименко Юлії Василівни ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради (вул. Замкова, 4, м. Дубно, Рівненська обл., 35603; код ЄДРПОУ 25675957) заборгованість за користуванням місцями розташування тимчасових конструкцій за договорами від 28.05.2019 № 128/27, від 27.04.2023 № 237 у загальному розмірі 75 290 (сімдесят п`ять тисяч двісті дев`яносто) грн 28 коп. 
3. Стягнути з Фізичної особи – підприємця Клименко Юлії Василівни ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA228201720343130001000015371, МФО 820172, ЄДРПОУ 02910077, банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 грн.
4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.
Повне рішення складене та підписане "23" квітня 2026 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О.Пашкевич