Баранівський районний суд Житомирської області    

Справа № 273/751/23
Провадження № 2-др/273/2/26
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Бєлкіної Д.С., за участю секретаря судового засідання Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баранівка справу за заявою представника відповідача ТОВ «Баранівка-Агро» адвоката Кєєр Олени Сергіївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Баранівка-Агро» про усунення перешкод у користуванні належним майном шляхом його повернення ,-

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 27.02.2026 року у справі №273/751/23 в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Баранівка-Агро» про усунення перешкод у користуванні належним майном шляхом його повернення було відмовлено.
09.03.2026 року від представника відповідача адвоката Кєєр Олени Сергіївни надійшла заява про винесення додаткового рішення у справі в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн.
Ухвалою судді від 16.03.2026 року заява призначена до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.
19.03.2026 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Муравського М.А., в якій останній просив зменшити розмір стягнення понесених витрат на правову допомогу до 3 000,00 грн., оскільки вважає їх завищеними, неспівмірними з складністю справи та виконаних адвокатом робіт .
Сторони в судове засідання не з`явилися.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Пункт 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частина 1 ст. 134 ЦПК України передбачає, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до п. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Дослідивши рішення встановлено, що витрати на правову допомогу не стягувались.
Згідно наданих представником відповідача ордеру на надання правничої допомоги серії АН №1399795, Договору №338-21/01/22 про надання правової допомоги від 21.01.2022 року, Акту приймання-передачі виконаних робіт до Договору №338-21/01/22 від 21.01.2022 року, Додаткової угоди до Договору №338-21/01/22 про надання правової допомоги від 21.01.2022 року, детального опису наданих послуг з професійної правничої допомоги у справі №273/751/23 від 27.02.2026 року розмір витрат на правову допомогу становить 30 000,00 грн.
Зі змісту ст. 137 ЦПК України випливає, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 ЗУ Про адвокатуру та адвокатську діяльність).
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Проаналізувавши обсяг наданих адвокатом відповідача послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що заявлена сума витрат є надмірною та неспівмірною зі складністю справи, наданими адвокатом послугами, їх обсягом та часом витраченим на виконання, а тому дійшов висновку про часткове задоволення заяви та зменшення розміру заявлених витрат до 8000 грн.
Керуючись ст. 12-13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 247, 258, 263-265, 270, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Заяву представника відповідача ТОВ «Баранівка-Агро» адвоката Кєєр Олени Сергіївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Баранівка-Агро» про усунення перешкод у користуванні належним майном шляхом його повернення задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Баранівка-Агро» про усунення перешкод у користуванні належним майном шляхом його повернення .
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Баранівка Агро» (код ЄДРПОУ 38107088) витрати на професійну правову правничу допомогу у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) грн.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його ухвалення.

Суддя        Бєлкіна Д.С.