Справа№ 953/467/26 
н/п 3/953/321/26 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   
"13" березня 2026 р.          м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Кіндер В.А., розглянувши у залі суду, матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
11 січня 2026 року о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_1 повторно протягом року, не маючи права керування таким транспортним засобом, керував транспортним засобом lifan 520 gx 1.6l, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Нескорених, 9, у м. Харкові, чим порушив п. 2.1 а Правил дорожнього руху України.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся шляхом направлення SMS повідомлення, яке відповідно до довідок доставлене останньому 21.01.2026, 04.02.2026, а також шляхом направлення поштового відправлення.
Суд зауважує, положеннями ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою, проте даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП.
Зважаючи на необхідність дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, докази наявні в ній та оцінивши їх в сукупності, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Винна ОСОБА_1 належним чином підтверджена:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 564250 від 11.01.2026, в якому безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення (керування транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом); 
постановою серії ЕНА № 5525232 від 20.08.2025, згідно із якою ОСОБА_1 притягався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом; 
відеозаписами, долученими до матеріалів справи;
рапортом працівника поліції від 13.01.2026, відомості якого узгоджуються з даними протоколу та відеозаписів.
За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає, зокрема, за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тобто ст. 126 КУпАП.
Положеннями частини другої статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Відповідно до п.2.1а Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови ЕНА № 5525232 ОСОБА_1 20.08.2025 притягався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. При цьому суд немає будь-яких даних щодо оскарження або скасування зазначеної постанови. Відтак, ОСОБА_1 вчинив правопорушення повторно протягом року.
З відеозапису «export-xwv4b», на якому зафільмовані обставини події, не вбачається рух транспортного засобу. Проте, суд зауважує, що з дослідженого відеозапису вбачається, як з водійського місця автомобіля виходить ОСОБА_1 , якому працівник поліції відразу роз`яснює причину зупинки. ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, мав вільний доступ до автомобіля, будь-яких інших осіб, які б могли керувати автомобілем не зафіксовані і ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими про їх існування не зазначає. Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є особою, яка здійснювала керування lifan 520 gx 1.6l, номерний знак НОМЕР_1 .
З відеозапису «export-xwv4b» встановлено, що зупинка транспортного засобу, керованого ОСОБА_1 , здійснена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», тобто у зв`язку із порушенням водієм правил дорожнього руху (проміжок часу 00:25: – 00:50 відеозапису «export-xwv4b»).
Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною належним чином та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторно протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, а тому на нього слід накласти стягнення, визначене у санкції даної статті.
Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення в частині оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що транспортний засіб lifan 520 gx 1.6l, номерний знак НОМЕР_1 , належить правопорушнику. Відповідно до відомостей протоколу ЕПР1 № 564250 транспортний засіб lifan 520 gx 1.6l, номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 .
При вирішені питання щодо накладення на правопорушника стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років суд враховує наступне.
За сталою практикою Європейського суду з прав людини під дію кримінального аспекту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження на керування автомобілем, таких як штрафні бали чи дискваліфікація (справи Лунц проти Німеччини, п. 182; Шмауцер проти Австрії, Малігек проти Франції). Враховуючи, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст. 126 КУпАП передбачено покарання у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом, дане адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 4 вересня 2023 року №702/301/20 (провадження№ 51-944кмо23), згідно якого Верховний Суд зауважив, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.
Окрім того, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку є доцільним та обґрунтованим. 
При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення (яке є умисним); особу правопорушника, який не вперше притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд стягує з правопорушника у дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. 284, ст. 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя:          Кіндер В. А.