Справа № 502/74/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого судді Масленикова О. А.,
за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.
розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 
до
Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області
про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради про визнання права власності за спадщиною. З позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . При житті ОСОБА_3 належав житловий будинок по АДРЕСА_1 . Спадщину позивач прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса після смерті ОСОБА_3 . В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд визнати право власності позивача на житловий будинок по АДРЕСА_1  згідно спадкування після смерті  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача – Кілійської міської ради, в судове засідання не прибув, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає.
На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 13.10.1966., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 13.10.1966 року, про що зроблено актовий запис за № 148. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище « ОСОБА_5 ».
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 14.02.1995 р., запис акта про народження № 273 – ОСОБА_3 та ОСОБА_6  є батьками: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 від 11.01.2001 р., актовий запис № 13, ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 від 21.06.2011 р., актовий запис № 152, ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки КП КМР “БТІ” № 739 від 04.09.2024 р. та свідоцтва про право особистої власності на будівлю від 24.03.1978 р. виданого Кілійським міськвиконкомом, житловий будинок по АДРЕСА_1 відносився до колгоспного двору, головою котрого був  ОСОБА_3 .
Відповідно до технічного паспорта від 22.08.2024 року житловий будинок по АДРЕСА_1  складається з: літ. А1- житловий будинок (загальна площа 115,8 кв. метра, житлова площа 53,5 кв. метра), літ. Б1 – літня кухня, літ. В1 – гараж, літ. Г - сарай, літ. Д - сарай, №1-4, 1 - надвірні споруди. 
Згідно заяви, яка надійшла до приватного нотаріуса Богачової Н.М. 26.12.2015 р., ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька був  ОСОБА_3 .
З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38013969 від 31.07.2014 р. сформованої Кілійською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Кілійською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа з номером у спадковому реєстрі 56368142 та номером у нотаріуса 259/2014.
Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 38013894 від 31.07.2014 р. сформованої Кілійською районною державною нотаріальною конторою, інформація у Спадковому реєстрі відносно  ОСОБА_3  відсутня.
При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права:
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. 
Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. 
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року. 
Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.
Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259 ЦПК України, ст. ст. 16, 1261, 1269 ЦК України, суд, - 

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.
Визнати право власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 , який складається з: літ. А1- житловий будинок (загальна площа 115,8 кв. метра, житлова площа 53,5 кв. метра), літ. Б1 – літня кухня, літ. В1 – гараж, літ. Г - сарай, літ. Д - сарай, №1-4, 1 - надвірні споруди, згідно спадкування після смерті  ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

  Суддя Кілійського районного суду  	  О. А. Маслеников