ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Постанова
Іменем України

18 березня 2026 року         м. Херсон
Єдиний унікальний номер справи: № 210/4837/25 
Номер провадження: № 22-ц/819/380/26
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:
головуючого - Радченка С.В.,
суддів: Бездрабко В.О., Приходько Л.А.
розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , діючого в інтересах  ОСОБА_2 , на рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Гончаренка О.В., у справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради до  ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої допомоги,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції
У липні 2025 року Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради (УПСЗН) звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь надмірно виплачену допомогу у розмірі 10000 гривень та судовий збір в сумі 3028 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 04.08.2022 року на підставі письмової заяви  ОСОБА_2  його було взято на облік в Управлінні, як внутрішньо переміщену особу. Управлінням на підставі вищевказаної заяви відповідача було прийнято рішення про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.08.2022 року в розмірі 3000,00 гривень щомісячно. Допомога була нарахована та виплачена у повному обсязі відповідачу до 31.08.2024 року включно. В рамках опрацювання спеціалістами управління результатів верифікації, наданих Міністерством фінансів України у програмному комплексі «Єдина інформаційна система соціальної сфери» було встановлено, що строк дії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 18.01.2021 серія 12 ААБ №563087 про встановлення інвалідності ОСОБА_2 закінчився 01.02.2023, дата чергового переогляду – 18.01.2023. Оскільки відповідач увесь час проживав на підконтрольній Україні території, на якій функціонують відповідні медико-соціальні експертні комісії для встановлення інвалідності та враховуючи факт відсутності звернення відповідача до Управління з поновленою довідкою до акту медико-соціальної експертної комісії, яка б надавала останньому право на призначення допомоги в рамках порядку №332 з дати закінчення строку дії попередньої довідки, ОСОБА_2 були неправомірно отримані грошові кошти з державного бюджету у вигляді допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.11.2023 по 31.08.2024 включно у сумі 10000 грн.
Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2025 року позов задоволено. Стягнуто із  ОСОБА_2 на користь Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради надмірно виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 10000 гривень, а також 3028 грн. витрат по оплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги УПСЗН у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач знав про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомив позивача про них, що є зловживанням з його боку.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Беспалов О.С., діючи в інтересах відповідача ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, посилається на те, що позивачем не доведено, що відповідач вчиняв будь-які умисні дії, спрямовані на незаконне отримання допомоги, подавав неправдиві відомості або приховував інформацію з метою продовження виплат.
Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на апеляційну скаргу
Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило. 
Фактичні обставини справи
04.08.2022 ОСОБА_2 подано заяву №1209-5003407837 до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурного підрозділу з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад м. Кривий Ріг (1209) Дніпропетровська обл. про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
20.08.2022 року ОСОБА_2 подано до УПСЗН Металургійного району м. Кривого Рогу заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Згідно довідки від 20.08.2022 року №1209-5003407837 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_2 , останній має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_2 у розмірі 3000 гривень за категорією працездатності – Інвалід. Закінчення терміну дії довідки – 01.02.2023.
Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №563087 від 18.01.2021, ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності строком до 01.02.2023 з датою чергового переогляду 18.01.2023.
До позову додано Витяги з програмного комплексу «Єдина інформаційна система соціальної сфери» щодо виплат соціальної допомоги ОСОБА_2 .
Згідно з розрахунком щодо повернення надмірно/неправомірно визначених коштів на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.11.2023 по 31.08.2024, відповідачем ОСОБА_2 підлягає поверненню допомога у загальному розмірі 10000 гривень.
УПСЗН виконкому Металургійної районної у місті ради 27.12.2024 направлено ОСОБА_2 повідомлення про зобов`язання повернення надміру отриманої суми допомоги ВПО на проживання у розмірі 10000 гривень до 15.01.2025 року.
Згідно відповіді Міністерства соціальної політики України особам з інвалідністю, у яких термін дії довідки МСЕК закінчився після 01.08.2023, така Допомога відповідно до пункту 10 Порядку №332 у вказаній редакції продовжує надаватися протягом трьох місяців з дня закінчення строку дії довідки МСЕК у розмірі 3000 грн. щомісяця, а в подальшому розмір Допомоги також мав становити 2000 грн. до надання нової довідки.
Згідно відповіді Міністерства соціальної політики України за вих.№7066/0/290-24/56 від 27.11.2024, особам з інвалідністю, у яких термін дії довідки МСЕК закінчився після 01.08.2023, така Допомога відповідно до пункту 10 Порядку №332 у вказаній редакції продовжує надаватися протягом трьох місяців з дня закінчення строку дії довідки МСЕК у розмірі 3000 грн щомісяця, а в подальшому розмір Допомоги також мав становити 2000 грн до надання нової довідки.
Відповідно до п. 2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 №225, установлено, що на період дії воєнного стану на території України: пункт 5 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317 "Питання медико-соціальної експертизи" (Офіційний вісник України, 2009 р., N 95, ст. 3265), не застосовується; у разі неможливості направлення лікарем або лікарсько-консультативною комісією, в тому числі заочно, осіб з тимчасовою непрацездатністю на медико-соціальну експертизу в строки, визначені абзацом другим пункту 6 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317 "Питання медико-соціальної експертизи" рішення щодо продовження тимчасової непрацездатності за її наявності приймається без направлення на медико-соціальну експертизу лікуючим лікарем або лікарсько-консультативною комісією; направлення лікарем чи лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу здійснюється не пізніше ніж через місяць після припинення або скасування воєнного стану.
Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. N 1317; дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. N 917 (Офіційний вісник України, 2013 р., N 100, ст. 3666).
При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.
У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, та в особи з інвалідністю відсутня можливість пройти медико-соціальну експертну комісію, а в дитини з інвалідністю - лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.
Позиція апеляційного суду
Згідно частини першої ст.368 ЦПК України, в апеляційному суді справа розглядається за правилами розгляду справ у суді першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу. 
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За частиною третьою ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її розгляд здійснюється у письмовому провадженні, без виклику сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним положенням процесуального закону не відповідає.
Положеннями ст.15 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» передбачено, суми державної соціальної допомоги, надміру виплачені одержувачу державної соціальної допомоги внаслідок зловживань з його боку (подання документів з неправдивими даними, неподання відомостей про зміну у складі сім`ї, про працевлаштування), стягуються на підставі рішень органів, що призначають державну соціальну допомогу. У разі припинення виплати державної соціальної допомоги (відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.
Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17.
При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц.
На державну соціальну допомогу, отриману відповідачем, поширюється дія пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України.
Вказана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Добросовісність є оціночним поняттям, яке передбачає собою сумлінну, чесну поведінку набувача, відсутність з його боку мети зловживати наданим правом, тоді як недобросовісність, навпаки, може проявлятися у зловживанні правом у власних інтересах та на шкоду інтересам іншій особі, несумлінне ставлення до власних обов`язків тощо, тобто така поведінка має бути умисна та переслідувати конкретну мету.
В матеріалах справи немає відомостей про те, що відповідач, подаючи заяву про призначення соціальної допомоги, порушив будь-які норми законодавства або зазначив неправдиву інформацію, яка могла вплинути на призначення виплат. Також відсутні докази того, що продовжуючи отримувати виплати з соціальної допомоги, відповідач умисно приховував відомості щодо затримки проходження ним огляду медико-соціальною експертною комісією для підтвердження інвалідності. Слід зазначити, що в матеріалах справи міститься пенсійне посвідчення відповідача із відміткою, що він є інвалідом ІІ групи з терміном дії посвідчення до 07.02.2026 року. 
Колегією суддів не встановлено факту зловживання своїми правами відповідачем при отриманні державної соціальної допомоги та не встановлено обставин, які б свідчили про об`єктивну неспроможність позивача перевірити надану відповідачем інформацію при вирішенні питання про продовження надання державної соціальної допомоги у визначеному розмірі.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.
Отже, враховуючи соціальний статус відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на ОСОБА_2 надмірного тягаря.
Також колегія суддів зауважує про наступну обставину.
Згідно пункту 10 порядку №332 в редакції постанови Кабінету Міністрів України №709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» (чинної на момент отримання відповідачем допомоги) встановлено, що якщо під час отримання допомоги настав строк повторного огляду медико-соціальною експертною комісією особи з інвалідністю, така допомога продовжує надаватися протягом трьох місяців з дня закінчення строку дії довідки зазначеної комісії у розмірі, встановленому у пункті 2 цього Порядку, для осіб з інвалідністю. Особи, які проживають на території, зазначеній у переліку територій, на яких медико-соціальні експертні комісії тимчасово не виконують свої повноваження, продовжують отримувати допомогу в розмірі, встановленому для осіб з інвалідністю незалежно від строку закінчення дії довідки медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, Нововоронцовська селищна територіальна громада за винятком с.Осокорівка (код UA65020150000047137), починаючи з 04.10.2023 року і по теперішній час знаходиться в зоні можливого ведення бойових дій, а отже відносяться до переліку територій, на яких медико-соціальні експертні комісії тимчасово не виконують свої повноваження. 
Оскільки відповідач ОСОБА_2 у зазначений в позові період отримання ним соціальних виплат постійно проживав у селищі Нововоронцовка, то на законних підставах продовжував отримувати допомогу в розмірі, встановленому для осіб з інвалідністю незалежно від строку закінчення дії довідки медико-соціальної експертної комісії.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог УПСЗН.
Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Беспалова Олексія Сергійовича, діючого в інтересах  ОСОБА_2 , задовольнити.
Рішення Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 01 грудня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Управління праці та соціального захисту населення виконкому Металургійної районної у місті ради до  ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої допомоги – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий          С.В. Радченко

Судді           В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько