Справа № 346/4648/25 
Провадження № 33/4808/132/26 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Сольський В. В. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю адвоката Бежука С.М. та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
Розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянки України, 
визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Правопорушення вчинено за наступних обставин: 30 серпня 2025 року о 00 год. 22 хв. в м. Коломия, по вул. А. Чехова, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Land Rover» номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, чим порушила п. 2.9. а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в її діях.
Вважає, що постанова суду першої інстанції є не обґрунтованою та незаконною, а також у ній не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.
Зазначає, що при проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в Коломийській ЦРЛ, вона продула невстановлений прилад, який показав позитивний результат щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння. Згодом медсестрою у неї проводиться забір крові. До матеріалів справи працівниками поліції долучено висновок з якого випливає, що вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння, але суд першої інстанції безпідставно не звернув увагу на те, що даний висновок є передчасним та складеним з порушенням пунктів 8, 14, 15 розділу І Інструкції.
Оскільки у відповідь на адвокатський запит Коломийською ЦРЛ було надано Результат токсикологічного дослідження крові №2230, забір якої проводився у неї того дня і згідно результату концентрація етанолу в крові 0,0 г/л, тобто у неї не виявлено стану алкогольного сп`яніння. А тому при видачі КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння результат токсикологічного дослідження крові їм відомим не був і не міг бути відомим, що робить висновок недійсним.
Наголошує, що безпідставним є посилання суду першої інстанції на те, що результат токсикологічного дослідження крові поданий у формі копії та не засвідчений належним чином. Даний результат токсикологічного дослідження крові наданий суду її захисником разом з підписаною генеральним директором Коломийської ЦРЛ відповіддю на адвокатський запит, а тому його достовірність не могла викликати у суду першої інстанції жодних сумнівів. 
Звертає увагу, що їй при складанні протоколу не було роз`яснено права, передбачені статтями 55, 56, 59 Конституції України і вказане порушення не усувається роз`ясненням прав передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи при розгляді справи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу. Крім того, перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння їй не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Бежук С.М. з`явилися в судове засідання апеляційного суду. Їм роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 271 КУпАП, відповідно. Просили задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Твердження апелянта, що їй не було роз`яснено права, передбачені статтями 55, 56, 59 Конституції України і перед початком та при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння їй не було належним чином роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє її інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 серпня 2025 року серії ЕПР1 №438227 (а.с. 1) 30 серпня 2025 року о 00 год. 22 хв. в м. Коломия, по вул. А. Чехова, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Land Rover» номерний знак « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога. Цим порушила вимоги п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капралом поліції Слободян Г.В. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний нею. 
ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердила, що їй роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та надала пояснення: «не згідна».
Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів не пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці.
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП Коломийська ЦРЛ (а.с. 4), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якої виявлені ознаки сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.
Як вбачається з висновку від 30 серпня 2025 року № 42 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5) ОСОБА_1 на час огляду, а саме 30 серпня 2025 року о 01 год. 50 хв. перебувала у стані алкогольного сп`яніння.
Вказаний висновок складений працівником закладу охорони здоров`я лікарем, із заповненням всіх необхідних реквізитів, не містить довільних висловлювань або помилок, є логічним та послідовним, підписаний лікарем та завірений печаткою.
Висновок огляду є категоричним та не допускає будь-якого іншого тлумачення.
Твердження апелянта проте, що висновок від 30 серпня 2025 року № 42 є передчасним та складеним з порушенням пунктів 8, 14, 15 розділу І Інструкції не є слушним. 
Відповідно до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 42 від 30 серпня 2025 року, який наданий стороною захисту, вбачається, що ОСОБА_1 30 серпня 2025 року о 00:33 – 01:05 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікаря Коломийської ЦРЛ, який встановив, що поведінка ОСОБА_1 була роздратована та збуджена, що у ОСОБА_1 наявна зв`язність висловлювань, реакція на світло та міміка млява, наявне хитання при поворотах та тремтіння пальців рук, поза Ромберга не стійка. Також, що зі слів ОСОБА_1 встановлено, що вона випила незначну кількість алкоголю. У неї на час огляду був наявний запах алкоголю і вона двічі продула прилад Драгер з результатами – 1,05 та 0,96 ‰ проміле. за результатами огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в стані алкогольного сп`яніння.
Вважаю, що лікарем дотримано вимог Інструкції в частині проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.
Після відібрання біологічного матеріалу - крові в ОСОБА_2 було проведено необхідні тести та продування приладу Драгер за результатами огляду лікарем встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Лікарем було проведено достатню кількість необхідних лабораторних досліджень для виявлення сп`яніння у ОСОБА_1 .
При цьому, вирішення питання про те, у який саме спосіб та які методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння використовуватиме лікар при проведені огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, належить до дискреційних повноважень лікаря.
Твердження апелянта про те, що з наданого на адвокатський запит результату токсикологічного дослідження крові №2230 вбачається, що у ОСОБА_1 концентрація етанолу в крові 0,0 г/л, тобто у неї не виявлено стану алкогольного сп`яніння, а відповідно висновок від 30 серпня 2025 року № 42 є недійсним, оскільки при видачі такого висновку результат токсикологічного дослідження крові лікарю не був відомим не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Крім того суддя при прийнятті рішення бере до уваги всі наявні в матеріалах справ докази та досліджує їх в своїй сукупності, при чому ніякий із доказів немає заздалегідь визначеної сили. Вказаний результат токсикологічного дослідження крові №2230 містить відомості які суперечать всім іншим матеріалам справи та проведеним дослідженням.
Також слід зазначити, що лікар при проведенні огляду користується спеціальними знаннями, проводить медичний огляд обстежуваної особи та застосовує різні методи дослідження з метою виявлення стану сп`яніння і на підставі сукупності отриманих даних, оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, та несе правову відповідальність за правильність свого висновку.
Висновок щодо результатів медичного огляду складається безпосередньо після огляду особи в присутності поліцейського ще до отримання остаточних результатів лабораторних досліджень, які проводяться для уточнення наявних речовин, що спричинили стан сп`яніння та встановлення діагнозу.
В суді першої інстанції було допитано лікаря ОСОБА_3 , яка проводила освідування ОСОБА_1 і яка повідомила, що працює лікарем екстреної медичної допомоги Коломийської ЦРЛ. В той день оглядала доставлену ОСОБА_1 та проводила її освідування. Процедура освідування включає продування пацієнтом газоаналізатора та забір крові. В доставленої ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: порушення мови, почервоніння шкірних покривів, запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 повідомила їй, що напередодні вживала невелику кількість алкоголю. Пацієнтка продувала газоаналізатор двічі, і двічі результат був позитивним, при цьому при продуванні другий раз результат був дещо нижчим, що відповідає нормі. Нею було складено акт обстеження, в якому зазначено результати. Також в ОСОБА_1 відібрано кров на аналіз, однак лабораторне дослідження в Коломийській ЦРЛ не проводилось. Зразки крові направлені в Івано-Франківськ. Вказала, що результати освідування і аналізу крові відрізнятись не можуть.
Також під час зупинки працівниками поліції було встановлено у  ОСОБА_1 такі ознаки сп`яніння, як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.
Таким чином, наданий стороною захисту, результат токсикологічного дослідження крові №2230 з якого вбачається, що у ОСОБА_1 концентрація етанолу в крові 0,0 г/л явно суперечить іншій сукупності доказів по справі, тому вважаю, що до нього необхідно ставитись критично. Підстав для критичного ставлення до іншої сукупності доказів по справі, під час апеляційного розгляду, не встановлено.
На відеозаписах, які містяться на компакт-дисках в матеріалах справи (а.с. 8), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано рух та подальшу зупинку транспортного засобу марки «Land Rover» номерний знак « НОМЕР_1 ». Після зупинки працівники поліції перевірили документи у ОСОБА_1 та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння. ОСОБА_1 погодилась пройти огляд тільки у медичному закладі. Після приїзду в медичний заклад працівниками медичного закладу проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер, за результатом якого остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Також у ОСОБА_1 було відібрано кров та через деякий час проведено повторний огляд за допомогою приладу Драгер і складено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Після цього працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 її права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомив про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення. Після складання працівник поліції оголосив ОСОБА_1 складені процесуальні документи, які вона підписала та отримала копії. 
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. 
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керувала ним у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція. 
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якої поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі за результатами якого – ОСОБА_1 перебувала у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписала та отримала копії.
Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається такою, що пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
Отже за результатами апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшла огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керувала ним у стані сп`яніння.
Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло