Справа №591/14247/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ковтун О.М.	
Номер провадження 33/816/939/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , за участі секретаря судового засідання Сіденко К.Л., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Михайлова Д.О., розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Михайлова Д.О. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Судом установлено, що 05 грудня 2025 року о 21 год 36 хв в м. Суми по вул. Героїв Крут, 26, керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою «Alcotest Drager 6810», проба позитивна – 1,01 проміле. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Михайлов Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2026 року, а провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує на те, що відповідно до ст. 266 КУпАП, огляду підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейських є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння. Проте, працівники поліції спілкуючись з ОСОБА_1 , не повідомили останнього про наявність у нього конкретних ознак алкогольного сп`яніння, що підтверджується долученими відеозаписами.
Також, апелянт зауважує про те, що перед проходженням ОСОБА_1 огляду, а саме до початку продуття газоаналізатора, працівниками поліції не було здійснено відбір проби навколишнього повітря, тим самим не перевірено справність спеціального технічного приладу. Роздрукований чек газоаналізатора не містить інформації про місце проведення огляду та не вказаний, як додаток до протоколу. Тому, відсутність вказаних даних робить неможливим достеменно стверджувати, що даний чек газоаналізатора був роздрукований за результатом проведеного огляду саме ОСОБА_1 .
Долучене до протоколу направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 грудня 2025 року, суперечить викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення обставинам справи, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не був доставлений до закладу охорони здоров`я.
Таким чином, суд першої інстанції не надав належної оцінки наведеним доказам з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Михайлов Д.О. у судовому засіданні вимоги поданої апеляційної скарги підтримав, просив постанову судді скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Михайлова Д.О., апеляційний суд дійшов таких висновків.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП ґрунтується на досліджених доказах:
- протоколі про адміністративне правопорушення від 05 грудня 2025 року серії ЕПР 1 № 532867;
- роздруківки з приладу «Drager Alcotest 6810» № 2402 від 05 грудня 2025 року, відповідно до якої рівень алкоголю у ОСОБА_1 становить 1,01 % проміле;
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 погодився із результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, про що свідчить підпис останнього;
- направленні на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яким підтверджено відмова ОСОБА_1 проходити огляд в найближчому закладі охорони здоров`я;
- довідці УПП в Сумській області від 08.12.2025, з якої встановлено, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 09.03.2023.
- відеозаписах зі відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними, допустимими і достатніми для ухвалення відповідного рішення. Суддя суду першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з відеореєстратора зі службового автомобіля та нагрудної камери працівників поліції встановлено, що 05 грудня 2025 року о 21 год 36 хв по вул. Героїв Крут, 26 в м. Суми працівниками поліції було зупинено автомобіль «ВАЗ 2105», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на заборонений сигнал світлофора.
Під час перевірки особи водія, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів). 
Працівники поліції відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився.
Результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці, становив 1,01 % проміле. На пропозицію працівників поліції проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я з метою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився.
Жодних заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не висловлював. 
Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, спростовуються доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не було оголошено ознаки алкогольного сп`яніння.
Зокрема, вказаним доказом зафіксовано обставини події, а саме: процес зупинки автомобіля, встановлення особи водія, перевірки документів, підозри перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, погодження ОСОБА_1 із результатом проходження та відмова останнього від медичного освідування.
Окрім цього, виявлені в ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння були зафіксовані працівниками поліції в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якими останній ознайомився.
Таким чином, працівники поліції як усно так і письмово зафіксували виявленні у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів.
Доводи апелянта щодо проведення огляду з порушенням вимог Інструкції, які полягали у тому що прилад не подавав сигналів готовності та поліцейський не відбирав пробу навколишнього повітря також є необґрунтованими.
Так, відповідно до долучених відеозаписів, працівник поліції в присутності водія відкрив новий та герметично запакований мундштук, після цього роз`яснив водію порядок проходження огляду і провів процедуру освідування. При цьому, перед проведенням огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, прилад подав відповідний сигнал готовності, що зафіксовано на екрані, який світився зеленим кольором та відображав статус «ГОТОВИЙ».
Під час огляду за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6810», водій ОСОБА_1 своїх заперечень проти умов експлуатації зазначеного приладу не висловлював. Також при складанні протоколу зауважень з приводу допущених порушень порядку огляду не висловив і в подальшому зі скаргами на дії поліцейських при оформленні протоколу не звертався. Внаслідок чого, відсутні підстави сумніватися у законності дій працівників поліції.
Твердження захисника Михайлова Д.О. про те, що чек з приладу «Drager Alcotest 6810» не містить відомостей про місце проведення огляду, у зв`язку з чим не можливо остаточно стверджувати відносно кого саме такий огляд проводився, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки обставини проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» працівниками поліції зафіксовані на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції та який долучений до матеріалів справи, з якого вбачається, як саме було проведено вказаний огляд, результати вказаного огляду та відсутність заперечень щодо вказаних результатів з боку ОСОБА_1 .
Окрім цього, в графі 11 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 532867 від 05 грудня 2025 року, зазначено про долучення до вказаного процесуального документу показання технічного приладу.
Також, апеляційний суд враховує, що оформлення поліцейським направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 грудня 2025 року, не спростовує наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з огляду на те, що ОСОБА_1 погодився з результатами тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та надав чітку відповідь про відмову від проходження медичного огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.
Отже, висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правильними.
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог статтей 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог статтей 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Михайлова Д.О. є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін
Керуючись ст. 294 КУпАП
п о с т а н о в и л а:
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 16 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Михайлова Д.О. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.