Справа № 420/39677/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд в особі:
Головуючої судді - Бойко О.Я.,
розглянувши у письмовому провадженні за правилами окремого позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-272, 287 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Овідіопольського відділу ДВС в Одеському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), про визнання протиправною та скасування постанови та зобов`язання вчинити дії, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, ОСОБА_1 , до відповідача, Овідіопольського відділу ДВС в Одеському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), в якому позивач просить суд :

(1).Визнати протиправною та скасувати постанову від 20.11.2025 Головного державного виконавця Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Щербини Олени Вікторівни про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 79085062 з примусового виконання виконавчого листа № 420/8920/25, виданого 04 вересня 2025. 

(2).Зобов`язати Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) поновити виконавче провадження № 79085062, зокрема з примусового виконання виконавчого листа № 420/8920/25, виданого 04 вересня 2025, та продовжити примусове виконання зазначеного виконавчого листа, виданого 04 вересня 2025. 

ІІ. Аргументи сторін
(а) Позиція позивача

Позивач вважає, що відповідач, зупинивши вчинення виконавчих дій з примусового виконання судового рішення, яке було ухвалено на користь позивача, фактично сприяє невиконанню рішення суду, що набрало законної сили, та позбавляє позивача його права на судовий захист. 

(б) Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм правом на відзив. 

ІІІ. Процесуальні дії у справі

02.12.2025 суд відкрив провадження у справі з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-273, 287 КАС України, зупинив провадження у справі до отримання витребуваних судом матеріалів виконавчого провадження. 

27.01.2026 суд ухвалив поновити провадження у справі та продовжити розгляд справи в письмовому провадженні. 

IV. Обставини, встановлені судом

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.07.2025 у справі № 420/8920/25, ухваленим за адміністративним позовом позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ), суд: 

- визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до довідки військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 № 8/1100 від 18.08.2022 та військового квитка серії НОМЕР_1 ; 

- зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до вказаного державного реєстру відомості про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до довідки ВЛК № 8/1100 від 18.08.2022 року та військового квитка серії НОМЕР_1 . 

Рішення у справі № 420/8920/25 набрало законної сили 02.09.2025. 

07.09.2025 позивач пред`явив виконавчий лист № 420/8920/25 до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – Овідіопольський ВДВС). 

11.09.2025 відповідач виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 79085062 з примусового виконання виконавчого листа № 420/8920/25.

12.09.2025 вищезазначену постанову про відкриття виконавчого провадження було направлено боржнику — ІНФОРМАЦІЯ_4 . 

24.09.2025 постанову повторно вручено/отримано боржником, що підтверджується записом у розносній книзі ВДВС. 

09.10.2025 відповідач додатково направив боржнику вимогу щодо необхідності термінового інформування Овідіопольського ВДВС про стан виконання рішення у справі № 420/8920/25. 

Станом на дату звернення до суду відповідь по суті виконання рішення суду відсутня. 

20.11.2025 відповідач у виконавчому провадженні № 79085062 виніс постанову про зупинення вчинення виконавчих дій .

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. 

Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

Згідно з ч.1 ст. 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Принцип обов`язковості судових рішень також закріплений ч. 2 та ч. 3 ст.14 КАС України, якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно, виходячи з предмету спірних правовідносин, спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. 

Ця норма підкреслює, що державний виконавець не має дискреції обирати, виконувати чи не виконувати судове рішення – він зобов`язаний діяти виключно в межах закону. 

Згідно зі статтею 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців). 

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень. 

Таким чином, наявність у виконавця виконавчого листа є достатньою та безумовною підставою для початку його виконання. За частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Невчинення виконавцем таких дій є порушенням закону та підставою для оскарження його рішень. Відповідно до частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вчиняти інші дії, спрямовані на ефективне виконання рішень. Тобто ці повноваження покладають на виконавця обов`язок застосовувати весь комплекс передбачених законом заходів, спрямованих на реальне виконання рішення суду. 

За частиною 1 статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. 

Абз. двадцять другим-двадцять третім пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII передбачено, що зупиняється у період дії воєнного стану в Україні вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях з виконання рішень (крім визначених у цьому пункті), боржниками за якими є, зокрема, органи військового управління, з`єднання, військові частини, установи та організації, які входять до складу Збройних Сил України

З огляду на матеріали справи № 420/8920/25 та виконавчого провадження № 79085062, боржником за виконавчим листом є ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який відповідно до наведеного Положення є органом військового управління. Судовим рішенням у справі № 420/8920/25 суд зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_2 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про визнання ОСОБА_1 , непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до довідки ВЛК № 8/1100 від 18.08.2022 року та військового квитка серії НОМЕР_1 .

Отже, судове рішення стосується безпосередньо реалізації права позивапча на належне ведення військового обліку, звільнення від виконання військового обов`язку у зв`язку з непридатністю до військової служби.

Відповідно до статті 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені, зокрема, статтею 55 Конституції України – правом на судовий захист. Вказана норма знайшла своє відображення в статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», згідно з якою у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження судів. 

Таким чином, Конституцією України гарантовано, що в умовах воєнного стану не може бути обмежено право особи на судовий захист, складовою якого є й право на виконання судового рішення.

Невчинення державним виконавцем у повному обсязі виконавчих дій та всіх належних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», для примусового виконання рішення суду, порушує право особи на судовий захист, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також принцип обов`язковості судового рішення. 

При цьому суд зазначає, що положення абз. двадцять другого і двадцять третього пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII не можуть застосовуватись таким чином, щоб фактично позбавляти особу права на виконання судового рішення щодо її статусу у відносинах військового обліку в умовах воєнного стану. Саме такий підхід відповідає принципам пропорційності та верховенства права. Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. 

Крім того, з огляду на встановлені обставини, підстави для можливого застосування пункту 10-2 розділу XIII Закону № 1404-VIII (статус боржника як органу військового управління, дія воєнного стану тощо) існували в однаковому обсязі вже на момент відкриття виконавчого провадження.

Проте з моменту відкриття виконавчого провадження 11.09.2025 до 20.11.2025 державний виконавець понад два місяці здійснював дії, спрямовані на забезпечення виконання судового рішення, а саме: надсилав постанову про відкриття провадження, повторно вручав її боржнику, направив вимогу від 09.10.2025 та фактично зафіксував невиконання судового рішення з боку ІНФОРМАЦІЯ_3 . 

Усі ці обставини підтверджуються листом Овідіопольського ВДВС № 21.14- 52232 від 21.10.2025.

Рішення про зупинення вчинення виконавчих дій відповідач ухвалив більше ніж через два місяці, що свідчить про непослідовність та недобросовісність реалізації наданих йому повноважень. Така поведінка, на думку суду, не узгоджується з вимогами частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII щодо своєчасного та ефективного вчинення виконавчих дій, а також з критеріями правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, визначеними частиною третьою статті 2 КАС України (обґрунтованість, добросовісність, пропорційність, розсудливість та цільове використання повноважень), і фактично унеможливлює досягнення мети виконавчого провадження – реального та своєчасного виконання судового рішення. 

Крім того, суд зазначає, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, термін якого надалі неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено проведення загальної мобілізації. Законодавство України про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію визначає особливий період як період, що настає з моменту введення воєнного стану або оголошення мобілізації та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації.

Очевидним є, на думку суду, що в умовах такого особливого періоду вирішення питання про визнання особи непридатною до військової служби та виключення її з військового обліку є актуальним саме в цей період. З огляду на предмет спору у справі № 420/8920/25 та остаточне рішення у цій справі, спірні правовідносини безпосередньо стосуються військового обліку та виникли в умовах воєнного стану. Таким чином, суд робить висновок, що положення пункту 10-2 Закону України «Про виконавче провадження» в частині зупинення у період дії воєнного стану в Україні вчинення виконавчих дій не можуть застосовуватись до виконавчого провадження № 79085062, оскільки в цій частині суперечать нормам Конституції України та порушують право позивача на судовий захист і виконання судового рішення. 

На підставі викладеного, суд робить висновок про задоволення позовних вимог.

VI. Судові витрати
При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім), 96 грн. 
З урахуванням висновку суду про задоволення позовних вимог, на підставі ч.1 ст.139 КАС України, суд здійснює розподіл судових витрат на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 268-273, 287 КАС України, суд –
ВИРІШИВ:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову від 20.11.2025 року головного державного виконавця Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Щербини Олени Вікторівни про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 79085062 з примусового виконання виконавчого листа № 420/8920/25, виданого 04 вересня 2025. 

3.Зобов`язати Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) поновити виконавче провадження № 79085062, зокрема з примусового виконання виконавчого листа № 420/8920/25, виданого 04 вересня 2025 року, та продовжити примусове виконання зазначеного виконавчого листа, виданого 04 вересня 2025. 

3.Стягнути з Овідіопольського відділу ДВС в Одеському районі Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) (ЄДРПОУ 35038745; адреса: Одеська обл. с.м.т. Овідіополь, вул. Портова, буд.2) за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім), 96 грн. 

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ст.272 КАС України судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО