Справа № 931/108/26
Провадження № 3/931/57/26

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 квітня 2026 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Безп`ятко О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_1 , непрацюючого, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 587817 від 10.02.2026 року, ОСОБА_1 10.02.2026 року о 13:26 год. в с. Холопичі по вул. Центральній Володимирського району Волинської області, керував електросамокатом, б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився на місці зупинки та у медичному закладі.
Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання 26 лютого 2026 року не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судовою повісткою, яка була направлена за адресою, зазначену в протоколі та повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
У зв`язку із неявкою ОСОБА_1 , судове засідання відкладено на 19 березня 2026 року та судом здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, згідно відповіді на який зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Судом направлено судові повістки за зареєстрованим місцем проживання та адресою, зазначеною в протоколі. Також, на офіційному веб сайті Локачинського районного суду Волинської області розміщено судове оголошення про виклик ОСОБА_1 для участі у розгляді даної справи.
19 березня 2026 року, 07 квітня 2026 року та 23 квітня 2026 року ОСОБА_1 у судові засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки, яка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній» та судовими оголошеннями на офіційному веб сайті Локачинського районного суду Волинської області про його виклик для участі у розгляді даної справи, про причини неявки не повідомив, будь яких заяв, клопотань до суду від ОСОБА_1 не надходило.
Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вживав заходів для явки до суду, з врахуванням положень ст. 268 КУпАП, згідно яких присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, при розгляді справ за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, приходжу до висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, відеоматеріали з нагрудної камери поліцейського та службового автомобіля, приходжу до наступних висновків.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України і утворює самостійний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При цьому, для притягнення до відповідальності, передбаченої ст.130 КУпАП, необхідне підтвердження належними, допустимими і достатніми доказами всіх зазначених обставин у їх одночасній сукупності.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ № 338/825 від 16.05.2025 (далі - Інструкція), також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення, було надано докази, досліджені суддею безпосередньо в судовому засіданні, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 587817 від 10.02.2026 року; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд проведений у зв`язку із виявленням запаху алкоголю з порожнини рота, почервонінням обличчя та поведінки, що не відповідає обстановці, результат огляду на стан сп`яніння – не проводився; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що огляд ОСОБА_1 у Володимирському ТМО не проводився; відеозаписом із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського.
Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського встановлено, що особа у військовій формі сидячи на електросамокаті, рухається засніженою вулицею. При цьому опорна права нога знаходиться на електросамокаті, іншою ногою особа відштовхується, приводячи його в рух. В руках, біля керма, особа тримає милицю. Підійшовши до особи, працівник поліції запитує, чому він не зупинився на вимогу та чому керує транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв. На що особа повідомляє, що не їхав та не вживав алкогольні напої. Поліцейський оголошує йому ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі або відмовитись від проходження такого огляду. Отримавши відмову від особи, працівник поліції оголошує права, передбачені ст.. 63 Конституції України та ст.. 268 КУпАП, повідомляє, що на особу буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та повертається в службовий автомобіль, відеофіксація зупиняється. 
Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.
У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Однією з ключових обставин, що підлягає з`ясуванню згідно зі ст. 280 КУпАП, є питання про те, чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Це неможливо виконати без беззаперечного встановлення анкетних даних особи безпосередньо на місці вчинення правопорушення.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу. Ця процедура є превентивним заходом, що передує складанню будь-яких процесуальних документів.
Згідно ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 261 КУпАП про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання.
На відеозаписі, що долучений до матеріалів справи, відсутні будь-які відомості про встановлення особи чи застосування до особи адміністративного затримання.
Враховуючи викладене, оскільки доданий до протоколу відеозапис не містить відомостей про встановлення особи правопорушника, перевірку його документів та ідентифікацію водія на місці зупинки, що є порушенням процедури встановлення особи, визначеної ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», позбавляє суд можливості поза розумним сумнівом стверджувати, що правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП було вчинено саме особою, щодо якої складено протокол.
Крім того, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, крім доведених доказів, перебування водія в стані сп`яніння, є безпосереднє керування водієм транспортним засобом.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування. Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Також, пунктом 1 статті 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» №2956-IX від 24 лютого 2023 року, який набрав чинності 23 березня 2023 року, визначено, що електричний колісний транспортний засіб це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Отже, фактично зміна полягає у тому, що електровелосипеди, електроскутери, електросамокати, гідроскутери та інша подібна техніка, офіційно визнаються транспортними засобами.
Відповідно до правової позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 березня 2023 року (справа № 127/5920/22) будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном. Якщо транспортний засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна, для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням засобу, характеристика як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Як вбачається із дослідженого відеозапису, керований особою електросамокат рухався із докладанням фізичних зусиль шляхом штовхання його ногою від землі, а не за допомогою електродвигуна.
Враховуючи наведене, будь-яких доказів, котрі б відповідали критеріям їх належності та допустимості, на підтвердження факту керування саме ОСОБА_1 10.02.2026 року о 13:26 год. в с. Холопичі по вул. Центральній Володимирського району Волинської області електросамокатом в розумінні транспортного засобу, матеріали цієї справи про адміністративне правопорушення не містять.
За таких обставин, суддя вважає, що працівники поліції не довели, що ОСОБА_1 у наведеній вище обстановці був учасником дорожнього руху, зокрема водієм транспортного засобу, а висновок працівників поліції про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та оформлення відносно нього даних матеріалів справ з очевидними порушеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, є необґрунтованим й таким, що не підтверджений належними засобами доказування. 
Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, вважаю, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З метою недопущення в майбутньому зазначених порушень та недоліків при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне повідомити начальника СПД № 1 Володимирського РВП ГУНП у Волинській області та начальника ГУНП у Волинській області про зазначені порушення і недоліки для відповідного реагування.
Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Про причини та умови, що призвели до закриття провадження у справі, повідомити начальника Сектора поліцейської діяльності №1 Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області.
Про вжиті заходи повідомити протягом місяця Локачинський районний суд Волинської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду О. І. Безп`ятко