Справа №211/11918/25
Провадження № 1-кп/211/750/26
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6 ,
захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №62025050010036105 від 30.09.2025 року відносно  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, маючого повну загальну середню освіту, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.06.2004 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 31.03.2006 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 05.04.2007 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 04.02.2015 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.125 КК України до 200 год. громадських робіт; 22.08.2022 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.121 КК України до 10 років позбавлення волі, відповідно до ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.04.2025 звільнений на підставі ч.1 ст.81-1 КК України умовно-достроково від відбування основного покарання на не відбуту частину покарання – 4 роки 3 місяці 28 днів, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом із числа осіб, яких умовно-достроково звільнено від відбування покарання та проходячи її на посаді стрільця 2 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціального взводу 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , будучи переданим в оперативне підпорядкування командиру НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 10.07.2025 року приблизно о 15год. 30хв., перебуваючи за місцем тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_8 , відданий на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №574КСП – КОСТЯНТИНІВКА від 09.07.2025, про висування в батальйонний район оборони НОМЕР_2 мотопіхотного батальйону на ротний опорний пункт 3 мотопіхотної роти та закріпитися на позиції ВП «ШУБЕРТ» 37U DP, з завданням стійко утримувати рубежі (позицію) оборони, не допустити подальшого просування противника на загрозливих напрямках, охоплення (розсічення) та виходу його військ в тил наших підрозділів, у районі виконання бойового завдання військовою частиною НОМЕР_1 відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України визнав повністю, та підтвердив ті обставини, які зазначені в обвинувальному акті.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Оцінюючи досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України повністю доведена у судовому засіданні, дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.402 КК України, оскільки він вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану. 
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше був судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81-1 КК України. При цьому судом встановлено, що ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.04.2025 звільнений на підставі ч.1 ст.81-1 КК України умовно-достроково від відбування основного покарання на не відбуту частину покарання – 4 роки 3 місяці 28 днів,
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд відносить щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 суд відносить рецидив злочинів.
На підставі викладених обставин, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст.65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Відповідно до ч.3 ст.81-1 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України, після постановлення вироку 22.08.2022 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.121 КК України до 10 років позбавлення волі, а на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 16.04.2025 звільнений на підставі ч.1 ст.81-1 КК України умовно-достроково від відбування основного покарання на не відбуту частину покарання – 4 роки 3 місяці 28 днів та протягом невідбутої частини покарання за цим вироком, від відбуття якої він був звільнений умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, суд вважає, що остаточне покарання ОСОБА_6 необхідно призначити із застосуванням ст.71 КК України за сукупністю вироків.
Таким чином, до покарання призначеного за даним вироком підлягає частковому приєднанню невідбута частина покарання, призначеного за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.08.2022.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України. 
З метою забезпечення виконання вироку, з врахуванням того, що ОСОБА_6 призначається покарання у виді позбавлення волі, обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити, до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд –
ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_6 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.08.2022, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11.08.2025 року.
Речовий доказ – DVD-R диск з файлом «20250710_151140» залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження №62025050010036105 від 30.09.2025 року.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 залишити без змін - тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя:	  	ОСОБА_1